GUNNAR SCHOTTE. 



Fig. 4. Numrens pla- 

 cering å träden. På ett 

 smalt träd sättas de i 

 rad, på ettgroftibredd. 



lägges på försöksytorna, och den kontinuitet som dessa undersökningar 

 kräfva, har jag nämligen ansett, att risken är allför stor att hafva samt- 

 liga anteckningar i blott ett exemplar. Om t. ex. det enda exemplaret 

 under någon resa eller vid olyckstillfälle skulle komma bort, bör alltid 

 finnas ett annat i reserv. I den nya institutionsbygg- 

 naden bör det ena exemplaret kunna förvaras i det 

 brandfria arkivrummet. (I den nuvarande lokalen in 

 läggas, så långt utrymmet det medgifver, kontors- 

 exemplaren i kassaskåp.) 



På begäran af många skogsmän aftryckas å sid. 410" 

 — 4 1 3'-' de blanketter i profytsböckerna, som äro afsedda 

 för själfva ytans be.skrifning och de kvarstående stam- 

 marnas uppklafning. lilanketterna för profstammarnas 

 och gallringsvirkets uppskattning skall jag meddela i 

 ett annat sammanhang. Till blanketten för ståndorts- 

 och beståndsbeskrifningen hör äfven en särskild sida 

 för upptagande af växtarterna i markbetäckningen. 

 Denna sida är så inrutad att den med fördel kan 

 användas för frekvenskalkyler enligt Raunki/KRS metod 



smälen"un"ter"rnLnder, (sC RAUNKI/ER I OCh HENRIK HESSELMAN I). Stam- 



einander nummerblanketten är afsedd för uppskattning 4 gån- 



ger, hvarigenom en och samma profytsbok är an- 

 vändbar i 20 — 30 är. I samma bok äro därför också inhäftade 4 blan- 

 ketter för ståndorts- och beståndsbeskrifningen, en för hvarje revision. — 

 Öfver ytorna upprättas numera alltid kartor, hvarå samtliga träd 

 inläggas. Detta befordrar såväl en viss reda vid arbetena som lätthet 

 att hålla fullständig kontroll öfver ytans samtliga stammar. Det kommer 

 nämligen framdeles säkerligen ofta att inträffa, att ytorna blott hinna 

 revideras hvart 8:de till 10 år, och man kan då riskera, att en del nummer 

 å träden under mellantiden blifvit utplånade. Kartorna kunna dessutom 

 blifva ett rikt fält för närmare .studium vid gallringsytornas bearbetning 

 å arbetsrummet och de tillåta en fullständig analys öfver förhällandet 

 mellan olika träd och trädklasser. Man erhåller genom kartan en mera 

 iefvande bild af beståndet, än hvad den nakna stamnummerlängden kan 

 gifva. Det är nämligen vid bearbetningen af gallringarnas resultat ej 

 tillräckligt att veta dimensionsklassernas och trädklassernas fördelning, 

 utan man bör äfven känna de olika trädens plats i beståndet. Härigenom 

 kan man lära, hvilken fördel eller nackdel, det medför att låta träd af en 

 viss beskaffenhet stå kvar vid gallringen. Man kan exempelvis i tallskogar 

 finna, huru från början undertryckta eller senvuxna träd efter viss tids 

 förlopp torka, trots det deras ställning i bestånden varit ganska fri. Man 



