42 2'- GUNNAR SCHOTTE. 



Ståndets undre etage, hvilka det gäller att skydda mot för stark öf\er- 

 skuggning eller sidotryck, sä att i dem inneboende utvecklingsmöjlig- 

 heter icke må hämmas, utan komma till full utveckling. De sparas. 



IV. Nyttiga sidostammar. Det är träd, som göra nytta t. ex. ge- 

 nom att främja kvistrenheten eller formen hos beståndets hufvudstammar 

 och framtidsstammar, sådana som skydda marken eller dylikt. De sparas. 



V. Indifferenta stammar. Träd, som inom beståndet hvarken göra 

 påvisbar nytta eller skada. Om de icke kunna brukas som markskydd, 

 böra de afverkas, därest de med fördel kunna afsättas. 



Agnar B.\KTn (II) nämner vid redogörelse för den danska gall- 

 ringen, följande stamklasser: 



a. Hufvudstammar. 



b. Skadliga sidostammar. 



(■. Obrukbara stammar, som icke ha de för gagnvirkesproduktion 

 nödvändiga egenskaper. 



d. Nyttiga sidostammar. 



e. Indifferenta stammar. 



Qallringsgrader i svenska skogshandböcker. 



C. A. T. Björkman (I) anför den på den tiden vanliga klassindel- 

 ningen, som han definierar pä följande sätt: 



härskande eller dominerande, hvarmed förstås de största och kraf- 

 tigaste samt för sin vidare utveckling obehindrade träden, hvilka således 

 hafva fullkomligt fria kronor ; 



behärskade eller dominerade, d. v. s. sådana träd, hvilkas kronor 

 ej nå i jämnhöjd med de förenämnda träden, men likväl ytterligare åt- 

 minstone under någon tid kunna bidraga till sammanslutningen af träd- 

 kronorna eller det s. k. kronslutet inom beståndet; samt 



undertryckta eller sådana träd, som af de öfriga blifvit ej allenast 

 förbiväxta, utan äfven beröfvade erforderlig tillgång på ljus och luft, sä 

 att de antingen redan äro döda eller inom kort vissna, torka och utdö. 



I enlighet med den tyska terminologien skiljer han mellan: 



svag hjälpgallring, hvarvid endast döda, döende eller starkt skadade 

 träd borttagas; 



medelmåttig hjälpgallring, dä alla undertryckta träd, äfven sådana 

 som ännu hafva frisk topp, utgallras; samt 



stark hjälpgallring, hvarvid jämväl en större del af de dominerade 

 träden borttagas. 



C. G. HOLMERZ (I) har ungefär på liknande sätt definierat de olika 

 hjälpgallringsgraderna, när han skiljer på : 



