0.\I GALLRINGSKÖRSÖK. 



431* 



Den vågformiga kontur, som beståndstaket visar i ett regelbundet 

 bestånd, beror hufvudsakligen pä växlingen mellan I och II skiktens träd, 

 hvilka förekomma i gruppvis eller oftast stamvis blandning. Men dess- 

 utom löper ej alltid skikthöjderna parallelt med marken, utan växla på 

 grund af beständens uppkomstsätt (t. ex. senvuxna träd, där fröträd 

 fått stå som öfverståndare för länge) 

 eller tillföljd af smärre skiftningar i 

 markens godhet. I så fall blir det 

 ej den högsta höjden i hela bestån- 

 det, utan den relativa höjden mellan 

 träden inom hvarje större grupp i be- 

 ståndet, som fäller utslaget vid träd- 

 individens inklassificering i olika skikt. 

 Dock bör man för likformiga för- 

 söksytor fordra, att när I kronskiktets 

 träd nedgå till den höjd, som III skik- 

 tet förut utvisat, beständsgräns anses 

 föreligga. 



Under vissa förhållanden gå III 

 och IV kronskikten mycket öfver i 

 hvarandra och tveksamhet kan, sär- 

 skildt beträffande sädana Ijusbehöf 

 vande trädslag som tallen, råda till 

 hvilket af dessa skikt ett visst träd 

 bör räknas. I så fall är ju dock den 

 angifna höjden för skiktet afgörande. 

 Jag har emellertid ej ansett mig böra 

 hopslå dessa båda skikt, då man har 

 nytta af att särskilja dem i barrbland- 

 skogar, där det annars blir svårt att 

 klassificera en rätt stor procent af 

 granarna. — 



I stort sedt kan man säga att kro 

 nornas undre gräns i de tre öfre kron- 

 skikten ligger ungefär i samma plan 



och öfver underbeståndets toppar. En annan definition på underbeständet 

 blir då, att dess toppar ej få nå upp i de friska grenarna af de tre öfriga skikten. 



De fyra kronskikten definierar jag på följande sätt: 

 I. Härskande trädens kronskikt. som bildas af de härskande träden, 

 d. v. s. af de högsta i beståndsgruppen. 



.Skogsforsöksanst. saml. Fot. C. O. Cil 



Fig. 9. Blandskog 11 Lidingön. 



En gran (l) och en tall (i c). 



Kine Kichte ui und einc Kiefer ne). 



