440 GUNNAR SGHOTTE. 



Till dessa gallringsformer kunna sedan anslutas olika starka ljus- 

 huggningar. 



Härjämte vill jag framhålla, att dylik schematisering af gallringen 

 i undersökningssyfte mycket väl kan utföras i t. ex. rena tall- och rena 

 granskogar. Helt annorlunda förhåller det sig exempelvis med barr- 

 blandskogarna. Dä man gifvetvis här önskar bibehålla underväxt och 

 kanske underbestånd, sammanflyta de båda gallringssystemen (låggall- 

 ring och krongallring) ganska mycket. Jag har förut nämnt att s. k. 

 fri gallring enligt Hecks system eller den danska gallringsmetoden ofta 

 är i praktiken den enda utförbara. Äfven för systematiska undersök- 

 ningar lutar jag i dylika fall åt den fria gallringen, hvarvid i hvarje 

 fall öfverväges, hvad som bör borttagas. Med den här föreslagna nog- 

 granna klassificeringen kan man ändå afläsa, hvad som företagits i be- 

 ståndet och således studera de faktorer, som inverka på tillväxtresultatet. 



Den praktiske skogsvårdaren finner tvifvelsutan ett så detaljeradt 

 schema för gallring som det förut meddelade mindre tilltalande. Jag är 

 också villig erkänna, att det ej alltid kan i detalj följas. Tabellsamman- 

 draget är också närmast afsedt att tjäna såsom en P. M. inför de tvifvel- 

 aktiga fall, som mer eller mindre talrikt yppa sig vid utförande af olika 

 slags mera systematiska gallringar. 



Som jag förut framhållit, komma rensningsgallring och svag låggall- 

 ring numera mycket litet till användning vid anstaltens försök. Den 

 starka läggallringen och den starka krongallringen motsvara närmast 

 vanlig god praktisk gallring, hvarvid det ofta som nämnt i praktiken 

 kan vara lämpligast att gallra en fläck mera som låggallring en annan 

 mera som krongallring. 



I detta sammanhang vill jag slutligen lämna några exempel på huru 

 den nya beteckningen utfaller i olika bestånd. Redan i föregående upp- 

 sats (ScilOTTE III) har jag visat ett exempel på beteckningens använd- 

 ning i äldre barrblandskogar och huru den där inbjuder till ett ingående 

 studium af beståndet. Jag har äfven i höst klassificerat åtskilliga andra 

 profytor å Jönåkers häradsallmänning och vill här som exempel meddela 

 sammandrag af dessa. 



A sid. 438* finnes således sammanställda trädklasser från ett 40- 

 årigt biandbestånd (ytan 10: I). Denna utlades år 1903 som jämförelse- 

 yta till en gallringsserie uti ren tallskog. Ur beståndet ha endast ut- 

 tagits torra träd åren 1903 och 1909, men granen har ändå arbetat sig 

 fram, så att beståndet redan nu är ett typiskt biandbestånd. Som emel- 

 lertid ytan ej är fullt homogen — jordmånen är bättre i den östra än 

 den västra halfvan — förekommer hvarje trädklass i ett större antal 

 centimeterklasser än som annars vore fallet. 



