TAXERINGEN AF SVERIGES SKOGAR. 7 
linjetaxering. Hur skall sedan resultatet kontrolleras? Enligt min mening 
på ett sådant sätt, att några principiella invändningar ej kunna göras 
mot kontrolleringsmetoden. Kontrolleringsmetoden bör vidare vara sådan, 
att den kan användas äfven vid taxerandet af de andra områdena i landet. 
En sådan metod har man enligt mitt förmenande i sannolikhetskalkylen. 
Den sätter oss ett medel i händerna att närmare undersöka många före- 
telser, som vid ett ytligt betraktande bära tillfälligheternas prägel, men 
vid närmare skärskådande dock äro strängt lagbundna. Hit höra sådana 
företeelser som organismernas variation, de fel, som äfven vid största 
noggrannhet begås vid afläsningar af instrument och allehanda observa- 
tioner etc. Den moderna försäkringstekniken är baserad på sannolikhets- 
kalkylen. Med kännedom om dödsfallens antal i olika åldrar, olycksfal- 
lens vanlighet i olika yrken beräknar försäkringsmatematikern med sanno- 
likhetskalkylens tillhjälp de erforderliga premierna. Att sannolikhetskal- 
kylen lämnar goda resultat, därom vittnar nogsamt den säkerhet, som 
utmärker försäkringsbolagen. 
Ingenting är osäkrare än när en människa skall dö, i morgon kan en 
i dag frisk människa ligga på båren. Ens lif hotas af otaliga faror. Och 
ändock kan bolaget försäkra ens lif, stödd på matematikerns kalkyler. 
När man undersöker ett större antal individ eller fall, finnas tydligen 
i det fallet lagar, som när det gäller den enskilda personen, te sig som 
rena tillfälligheter. Kan man, när det gäller skogsproduktionen å de 
enskilda delarna af ett mycket stort område spåra sådana bestämmande 
lagar? Därom vet man intet med säkerhet, men skall det lyckas att upp- 
skatta våra stora områden med en låg taxeringsprocent, böra äfven här 
liknande lagar göra sig gällande. Eljest torde undersökningen stöta på 
snart sagdt oöfverstigliga svårigheter. 
Kontrollen af försökstaxeringen bör därför gå ut på att undersöka, 
om äfven här sannolikhetskalkylen kan användas. När det gäller upp- 
skattandet af ett stort områdes virkesförråd, är det ju mycket lämpligt 
att bestämma medelproduktionen per hektar. Försökstaxeringen skall 
visa oss, om det är möjligt att genom en linjetaxering till låg procent 
finna detta medeltal. Jag vill här endast i korthet nämna, hur man 
härvid kan gå till väga. 
Taxeringslinjerna indelas i 1 eller 2 hektar stora områden” och för 
hvarje sådant område antecknas virkesmassan. Af dessa tal tages medel- 
talet. Af de afvikelser, som de enskilda taxeringsområdena förete gent 
emot detta medeltal, beräknas den sannolika afvikelsen. Nu säger varia- 
tionskalkylen, att om detta medeltal är ett uttryck för den lagbundna 
variationen, så fördela sig de enskilda talen omkring den sannolika af- 
Y'D. v. s. linjerna indelas i en eller två km, långa stycken, då hvarje linje är 10 m. bred. 
