TAXERINGEN AF SVERIGES SKOGAR. 9 
I verkligheten. Enligt sannolikhetskalkylen.! 
Högst 35 2 263 264 
SELATOLES 501 500 
» 15 >» 700 688 
Mi ngOLS 837 823 
PARIS 904 908 
PUNIIO AS 960 957 
JIE EE 985 982 
SN FOA 994 993 
3 LAS NER I 000 I 000 
Öfverensstämmelsen mellan verklighet och teori är, såsom herrarna 
se, högst märklig. En framstående matematiker, med hvilken jag sam- 
talat om saken, har betecknat den som synnerligen vacker. Den af 
kommissionen anordnade försökstaxeringen ger sålunda godt hopp om 
att man skall kunna använda sannolikhetskalkylen som en kontrollme- 
tod. Från skogsbiologisk synpunkt kan mot försöket anmärkas, att de 
undersökta och för ändamålet sammanslagna skogarna härstamma från 
olika delar af landet. Så mycket märkligare är den lagbundenhet man 
funnit. Den kan svårligen blott vara tillfällig. 
Norrlandskommittén har i stället för kommissionens förslag föresla- 
git en försökstaxering i Värmland af 700 000 har till 12, för att med 
denna till hjälp undersöka värdena af lägre taxeringar. Mot denna plan 
synes mig främst vara att anmärka, att det blir en ganska onaturlig 
uppdelning af Värmland. Äfven resultaten af en sådan undersökning 
böra pröfvas med sannolikhetskalkylens hjälp. Grava anmärkningar 
kunna däremot riktas mot det af herrar FAHLÉN och WELANDER i 
reservation afgifna förslaget. För det första vilja de endast försökstaxera 
300,000 har. Arealen är för liten, men hvad värre är, de vilja kontrollera 
resultatet genom beståndstaxeringar af ett mindre område. Det är tyd- 
ligen en ytterst vansklig sak att bygga på en sådan jämförelse, där man 
helt blir hänvisad till tillfälligheternas spel. Får man en öfverenstäm- 
melse mellan linjetaxeringen och beståndstaxeringen af det mindre området, 
vet man svårligen, bur mycket man kan bygga på denna. Utslaget beror 
på den använda ytan, och saken undandrar sig en skarpare analys. 
Antag att försökstaxeringen i Värmland visar, att vi icke kunna 
använda sannolikhetskalkylen som kontrollmetod på grund af skogarnas 
beskaffenhet. Enligt min' mening böra vi då afstå från den stora och 
dyrbara rikstaxeringen. Den vikt och betydelse, som en rikstaxering 
kan ha för landets skogspolitik får den endast, om resultaten kunna 
effektivt och säkert kontrolleras. 
! Jmfr Hagen. - Grundzige der Warscheinlichkeitsrechnung. Berlin 1867. Sid. 186. 
