16 HENRIK PETTERSON. 
För att få en öfversikt öfver spelets slutresultat i de olika fallen 
åsättes hvarje + och hvarje — värdet 1. De två möjliga resultaten vid ett 
kast blifva då + 1 och — 1. De fyra tänkbara resultaten af två kast 
blifva: I)-Frsrr — + 2, 2) IT = 05 3) ITIL — 0,4) Ike 
Alltså finnas vid två kast: 
1 möjlighet att resultatet blir — 2 
IM ÖjLgheter ses SS o 
TITDOJUIS NE mise cc ses bEefiske SREE + 2 
NN 
På samma sätt fås för tre kast: 
1 möjlighet att resultatet blir — 3 
23, 390] bl EST Fggdaserooarsosnysssosnansn. — I 
3 6 RR TEE RSA ERA Sr nya + I 
14 Ta0kOJ) (NAGY Seonootrkbsesssbori snpE sLELS + 3 
För fyra kast gäller: 
1 möjlighet att resultatet blir — 4 
AMON SEC Ts 5 se — 2 
6 Dre MT Sf irräleesleejer RN SS oe fe NE [0] 
4 Der on” dt förkla lsle NEN ee plog RAIS SEI + 2 
Töm ÖJ IS RE söross ses RASER SNS ar dl 
Det faller genast i ögonen, att de olika möjligheterna ständigt för- 
dela sig på samma sätt som koefficienterna vid utveckling af binomet 
(a kb) Så t.ex. är: (a + bj = ar—+ 3 arb + 3 ab tbiofisom 
synes motsvara koefficienterna I, 3, 3, I möjligheternas fördelning vid 
3 kast, samma antal kast alltså som exponenten n utvisar. 
Detta samband ger binominalformeln, (a + b)", en stor betydelse 
för statistiken. Genom att utveckla uttrycket (a + b), upphöjdt till en 
mycket hög dignitet, får man en sifferserie, som utvisar fördelningen af 
+36 =20 =6 (0) +Ö +26 +36 
Fig. 1. Binominalkurvan, 
