26 DISKUSSION. 
och tillväxtgång. På sådant sätt uttogos 6 profträd af tall och 5 af gran 
(tab. 5). Sedan jag uträknat medeltalet för dessa få träd, fann jag, att me- 
deltalen för tallen så nära som möjligt sammanföll med de för alla de under- 
sökta 1,200 tallarna funna medeltal. På samma sätt förfor jag beträffande 
granen. Jag tog blott 5 träd af 1,200, ett från hvardera formationen utan 
att söka likhet i deras utvecklingsgång, endast starkt bunden vid dimensio- 
nerna. Detta gaf nära nog samma goda utslag. De uttagna profträden ut- 
gjorde således endast 0,5 & för tallen och 0,42 2 af granen af det ursprung- 
ligen undersökta materialet. Enär urgraniten och granuliten samt hyperiten 
förekomma inom undersökningsområdet till inalles endast 4 å 5 2 och dess- 
utom hafva så väsentligt olika tillväxt, — den förra låg, den senare hög — 
så att de kunna sägas motväga hvarandra, och sandhedarnas tillväxt är nästan 
lika granitgnejsens, anse vi oss kunna kasta bort representanterna för dessa 
bergformationer och uträkna endast medelstocken för granit, gnejs och gra- 
nitgnejs. Vi hafva då kvar endast 3 träd (0,25 2 af materialet) och jämföra 
medelstockens tillväxt med hela materialets medeltal. Annu här finna vi en 
mycket god öfverensstämmelse. 
Slutligen vilja vi sammanföra alla dessa 7 olika beräkningssätt (tab. 5). 
Först uträknade jag medeltalet ur alla tallar och ur alla granar (1,200 
träd af hvarje) samt för hvarje grofleksklass. Tab. 1 visade då för tredje 
grofleksklassen nästan samma tal som för alla träden. Vid den följande un- 
dersökningen tog jag ett profträd från hvarje trakt, hvilket närmast of 
svarade alla 1,200 trädens medelstock, och utvisade medeltalet för dessa 24 
träd (tab. I och 2). Vidare uppdelade jag materialet efter berggrund, under- 
sökte trädens hela utvecklingsgång därå och uttog ett profträd från hvarje 
trakt och jordmån i enlighet med den senares medeldimensioner (tab. 3 och 4). 
Därefter uttogos endast träd för hvarje jordmån, nämligen 6 tallar och 5 
granar. Slutligen utvaldes endast ett träd från graniten; granitgnejsen och 
gnejsen. 
Dessa 7 olika undersökningssätt åskådliggöras 1 tab. 5. 
Med denna utredning har jag velat lämna stöd för antagandet, att en 
låg taxeringsprocent, väl tagen, så att alla större olikheter inom taxerings- 
linjerna blifva representerade, kan visa en ganska god öfverensstämmelse med 
verkligheten och förer oss säkerligen närmare målet, ju större det material är, 
som vi hafva att behandla. Nu skulle man kunna tro, att olikheterna i skog 
och mark äro så oerhördt många, stora och omväxlande, att det tyckes mera 
vara en lyckoträff, om de vid en låg taxeringsprocent blifva rätt represente- 
rade. Så kan nog stundom förhålla sig, men inom Värmlands län är det 
åtminstone så, att skogen i hela den västra delen behandlas nästan på samma 
sätt af hvarje skogsägare. Detsamma kan man säga gäller jämväl för mel- 
lersta och östra Värmland. Alla dessa sätt att behandla skogen äro emeller- 
tid något olika sinsemellan, så att jag skulle tro, att det kan vara skäl att 
undersöka hvarje af dessa delar för sig, då materialet icke torde variera så 
mycket, att man behöfver vara rädd för att räkna med en ganska liten procent. 
Afsikten med hela mitt föredrag har varit, att jag velat visa, att en abso- 
lut bindande lag finnes för skogens utveckling, och denna lag anser jag ligga 
däri, att jordmånen är den absoluta, producerande kraften, och att öfriga om- 
ständigheter endast inverka mera tillfälligt, såsom att ett skogsbestånd har ett 
för vindarna exponeradt läge vid fjäll eller haf, eller att skogsbeståndet lider 
