36 DISKUSSION. 
annat läge. Emellertid, när jag sysslade med denna fråga, var det själf- 
kontrollprincipen som föreföll mig oklar och svårbegriplig. Jag gick då upp 
till en matematiker, professor Fredholm vid Stockholms högskola, som sysslat 
något med dessa frågor och tillsporde honom härom, helst som det uppgifvits, 
att han skulle gifva intyg om riktigheten af kommissionens framställning. 
Han förklarade då, att han icke velat gifva dylikt intyg, emedan han icke 
delade kommissionens tro på det bärande i de uttalanden, som betänkandet 
nu är baseradt på, och de anmärkningar jag gjorde fann han åtminstone så 
långt jag kunde muntligt förklara det, vara riktiga. 
Kommissionen har emellertid gjort ett ganska tidsödande och stort ar- 
bete med en s. k. tabellarisk konstruktion. På denna stöder kommissionen 
sin tro på att o,; 2 skulle vara tillräckligt hög procent för att nöjaktigt upp- 
skatta en skog på 200,000 hektar. I förbigående sagdt visar deras utred- 
ning icke o,; 2, utan omkring 0,7 2, men det spelar i detta sammanhang 
mindre roll: 
På grund af bristande tid och pengar till en proftaxering 1 skogen 
skaffade sig kommissionen indelningshandlingar från olika delar af landet å 
tillsammans 200,000 har och däraf gjorde de ofvannämnda konstruktion. 
Man uppritade en rektangulär figur, uppdelad i 200 kvadratiska rutor å I 
har — -1,000 rutor i längd och 200 på bredden. Härigenom uppstodo 
1,o000 vertikalkolumner, hvardera omfattande 200 rutor. 
Samtliga afdelningar på de skogar, för hvilka indelningshandlingar hop- 
samlats, infördes nu efter hvarandra på denna rektangulära figur på det sätt, 
att medelkubikmassan pr har enligt beståndsbeskrifningen antecknades på 
lika många rutor i rektangelns längdriktning från vänster till höger, som 
svarade emot afdelningens areal, tills alla rutor voro fyllda. Man utgick 
således från den genom beståndsuppskattningen erhållna virkesmassan och 
har antagit att denna är fullkomligt jämnt fördelad inom hvarje afdelning. 
Hvar och en af de 1,000 vertikalkolumnerna eller bältena, som omfattade 
200 har, motsvarade alltså o,r 9 af hela rektangelns areal. För hvarje ko- 
lumn nedsummerades de antecknade virkesbeloppen och uträknades pr har 
samt jämfördes med hela rektangelns virkesbelopp pr har, hvarigenom felet 
bestämdes för hvarje vertikalkolumn. Sammanfördes kolumner i grupper med 
5 i hvarje och 'medelresultatet togs för hvarje grupp erhölls felen o,5 2- 
taxeringar på rektangeln. (Demonstrerades utförligare på taflan). I detta 
senare fall fann man då att 1/, 9 bältes-taxering gaf ett högsta fel af 10 
2, och då håller man det för sannolikt att 1/, 2 -taxeringar för den arealen 
skulle äfven på marken gifva samma fel. Om det är riktigt eller icke är 
omöjligt att afgöra. Ty hvad är en sådan kolumn? Jo, den motsvarar ett 
taxeringsbälte på en skog, lik den uppritade rektangeln, där alla bestånd 
hafva rätvinkliga hörn och rätlinjiga gränser. Bältenas gränser sammanfalla 
med beståndens gränser, och kubikmassan är fullkomligt jämnt fördelad inom 
hvarje afdelning. Men däraf lär det väl vara svårt att sluta till att linje- 
taxering i en verklig skog skulle utfalla lika gynnsamt med samma taxerings- 
procent, ty man har i konstruktionen skapat en skog med ideella förhållanden, 
som icke finnas i verkligheten. Men bevisar tabellverket ingenting om vär- 
det af en verklig taxering på de skogar, som de hopförda indelningshand- 
hngarna omfatta? Jo, en annan och något bättre tillämpning kan verkligen 
gifvas af tabellverkets felprocenter. De visa också tillförlitligheten af profyts- 
