TAXERINGEN AF SVERIGES SKOGAR, 39 
att jägmästare Petterson icke kunde på ett för oss fullt öfvertygande sätt 
ådagalägga, att han själf var alldeles genomträngd af tron på att bevisen 
skulle utfalla positivt, men han gaf dessutom mig personligen ett löfte om att 
jag skulle få afhöra ett af den här nämnde professorn Fredholm affattadt 
bekräftande af metodens möjlighet att bevisa sig själf. Något sådant med- 
delande erhöll jag emellertid icke. 
Jag anhåller nu att få säga några ord om själfva kommissionens betän- 
kande. Jag hänvisar då till sidan 9, där kommissionen säger, att den an- 
ser det lämpligaste området för en försökstaxering vara Värmlands län, eme- 
dan inom detsamma stora skogsområden nyligen äro fultständigt taxerade och där- 
igenom en god kontroll af den föreslagna taxeringsmetoden skulle kunna erhållas. 
Det är då enligt mitt förmenande ganska betecknande, att i dag hvarken 
doktor Hesselman eller jägmästare Petterson med ett ord gjort en antydan 
om jämförelse mellan verkligheten, representerad af de kartor och tabeller, 
som vi nyss sågo framför oss, och metoden, sådan den teoretiskt blifvit 
framlagd. Jag säger, att jag finner detta betecknande men på samma gång 
fullt logiskt, ty det har hela tiden stått klart för mig, och jag har funnit det 
vara en mycket stark punkt i kommissionens bevisföring detta, att metoden 
skall och måste kontrollera sig själf. Detta har här i afton ytterligare un- 
derstrukits — jag ber att få återkomma dit. På de skäl, som herr Welander 
framförde tror jag emellertid, att det vore lyckligt, om man kunde för de 
personer, som icke liksom denna församling äro inne i dessa frågor och 
framför allt icke inne i den högre matematiken, men dock hafva hand om 
en annan sorts matematik, nämligen hopsummerande och beviljande af stats- 
anslagen — jag menar naturligtvis Riksdagens ledamöter — med bevis och 
jämförelser med verkligheten klargöra, att metoden verkligen är användbar. 
Ty det få herrarna 1 kommissionen väl medgifva, att om herrarna äro 
aldrig så öfvertygade om och tro på — jag vill för min del säga, att jag 
hoppas, att "herrarna hafva rätt i att metoden skall kunna kontrollera sig 
själf — denna metod, så skall det blifva lättare att erhålla anslag af Riks- 
dagen, om man med exempel ur verkligheten kan visa Riksdagens ledamöter, 
att metoden är tillförlitlig. Det är därför jag kunnat och velat ansluta mig 
till norrlandskommitténs förslag, ty vi hafva där ett sådant bevis, då af dessa 
700,000 hektar, som wi föreslagit till undersökning, afsevärda områden redan 
äro undersökta, nämligen de, från hvilka doktor Lovéns intressanta siffror 
härröra. 
Nu har för öfrigt saken kommit i ett annat läge, ty här ha framlagts 
Bevis af doktor Lovén för att verkligheten bekräftar den påstådda möjligheten 
att kunna använda en metod i öfverensstämmelse med den här föreslagna. 
Doktor Hesselman har äfvenledes med bevis, hvilka icke förekomma i kommissio- 
nens betänkande, ådagalagt, att teorien bekräftar dessa påståenden. Under så- 
dana förhållanden får jag säga, det må nu vara aldrig så nytt detta och 
icke hafva förelegat i föregående utredningar, att man dock måste och detta 
med glädje böja sig för de talande bevisen, som styrka möjligheten af denna 
undersökning, som här blifvit ifrågasatt. Och en undersökning måste vi hafva. 
Huru den utföres, kan vara likgiltigt. Men förr än vi fått en sådan under- 
sökning, förr få vi aldrig veta, hvad vi hafva i våra skogar, hvad som växer 
där och huru mycket vi våga taga däraf samt hvad som sedan står kvar. 
Förr kunna vi icke veta, på hvilken nationalekonomisk ståndpunkt vi stå, 
