44 DISKUSSION: 
procent är icke mycket, men det är mer än intet, och vi visste förut i detta 
afseende ingenting; 
3) hafva vi fått se, att våra skogar icke på långt när innehålla den 
virkesmassa och ha den tillväxt, som de med rationell vård skulle kunna 
prestera; 
4) hafva vi fått kännedom om afverkningen och tillväxten och kunna 
göra en balans på hela skogens netto och därigenom få se, huru mycket man 
får hugga i skogen. Förut har man icke vetat något härom med säkerhet. 
Men nu har detta framgått genom denna taxering af Aamots härad: 
Hvad den planlagda och tilltänkta taxeringen af Sveriges skogar angår, 
så vågar jag uttala, att alla norska forstmän med största intresse, och jag törs 
säga, med den största beundran följa denna sak. Vi hafva följt från första 
början det sätt, hvarpå denna stora kungstanke här realiseras. Och jag vågar 
tro, att denna tanke, om den blir till verklighet, skall bli af den största be- 
tydelse för det land i Norden, som framför något annat land innehar chefs- 
skapet i Nordens skogsbruk. 
Jägmästare Welander. Samtalet med professor Fredholm var icke så kort som 
doktor Hesselman sade och för öfrigt gjordes icke af mig den fråga, han an- 
förde. Hvad förresten professor Fredholm beträffar, så måste det ligga något 
bakom detta. Jag instämmer i hvad skogskommitténs ordförande yttrade, 
nämligen att här dock för oss utlofvats ett intyg af professor Fredholm, 
hvilket icke har kommit. Professor Fredholm sade vid sitt samtal med mig 
angående detta, att i våras var det fråga om ett intyg, men att han ansåg 
sig icke kunna gifva något sådant. 
Rörande frågan i öfrigt vill jag icke inlåta mig på detaljer utan säger 
blott, att jag kommit till det resultatet, att kommissionens betänkande icke var 
bevisande. Det är mycket som varit och är oförklaradt med den s. k. själf- 
kontrollen. Af mitt samtal med jägmästare Petterson framgick, att han då 
hade en annan uppfattning af den matematiska grunden än nu och han 
tycktes mera hafva trott på en jämförelse med noggrannare uppskattade sko- 
gar. Men det är märkligt, att man vill hoppas att så dyrt företag skall 
kunna gå igenom, innan man visar sannolika skäl för att det kommer att ge 
ett godt resultat. Jägmästare Petterson sade, att bevisen må komma efteråt. 
Man får emellertid icke förtänka dem, som skola bevilja anslag, att de vilja 
hafva bevis eller en stark sannolikhet för förslaget innan de bevilja dessa 
penningar. Detta gäller i synnerhet den matematiska utredningen. Alla 
här äro ense om att kan den matematiska fel-lagens tillämpning i fråga om 
skog utredas, så bör det göras, men denna utredning kan ske på mindre om- 
råden och bör ske innan vi bevilja penningar till hela län. Delvis har man 
ju i Norge satt i gång med taxeringsarbete, där kan ske erfarenhet redan 
finnes härom. 
Det sades att här är en stor tanke och det är det. Vi skola väl dock 
icke i onödan tvista om sättet att behandla frågan, ty tack vare detta ligger 
frågan så sväfvande som den gör. Min öfvertygelse är, att med den utred- 
ning som förebragts i betänkandet beviljas icke kommissionens förslag. Men 
hvarför skola vi streta åt hvar sitt håll? Kunna vi icke tillgodose bägge 
förslagen? Vi önska icke blott att skogskommitténs utredning måtte bli 
gjord, utan vilja också vara med om den matematiska utredningen. Ty det 
är ett stort och vwviktigt företag och det bör icke förryckas utan ske med 
