TAXERINGEN AF SVERIGES SKOGAR. 45 
omsorg. Låt oss räcka hvarandra handen i stället för att strida. Låt oss 
se till att företaget utföres på ett praktiskt sätt, som vi vilja se kontrolleradt 
och bekräftadt innan det utföres. MHvarför skall motparten nödvändigt säga 
nej till vårt förslag, hvari dock kommissionens synpunkter kunna tillgodoses? 
Vi säga således icke nej till motpartens förslag. Låt oss ena oss och hvar 
och en tillgodose sina synpunkter så att vi komma till ett godt resultat. 
Friherre Adelswärd. "Under diskussionen här i afton ha flera talare, sär- 
skildt den siste ärade talaren, förebrått kommissionen, att den i sitt betänkande 
icke tillräckligt utvecklat den matematiska sidan af den metod, som kommis- 
sionen föreslagit. Särskildt har det åberopats, att i betänkandet framhållits, 
att det vore ett godt kontrollmedel på metoden, om man finge tillfälle att 
inom vissa områden af det af kommissionen föreslagna försöksområdet kontrol- 
lera linjetaxeringen genom en fullständig upptaxering af vissa skogstrakter. 
Det kan hända — och delvis framgår detta af diskussionen här — att denna 
anmärkning mot kommissionen är berättigad. Jag vill emellertid framhålla, 
hvad som för öfrigt redan är anfördt, nämligen att kommissionens skäl till 
att i sitt betänkande icke inlåta sig för mycket på en matematisk utveckling 
af metoden var det, att kommissionen fruktade att därigenom skrämma den 
allmänna opinionen för förslaget, då man härvid icke hade kunnat undgå att 
komma in på sådana matematiska frågor, som för den stora allmänheten voro 
svåra att bedöma. Men jag må säga, att nu såväl som förut, då denna fråga 
mycket grundligt diskuterades inom kommissionen, har kommissionen varit af 
den meningen, att värdet af den kontroll, som kan åstadkommas genom en 
jämförelse med förut fullständigt upptaxerade områden, icke finge öfverskattas 
och sannolikt vore sämre än den kontroll, som kunde åstadkommas på rent 
matematisk grund. Skälet härtill är ju ganska tydligt. Det är nämligen det, 
att icke tillräckligt stora områden finnas, där denna detaljuppmätning af skogen 
blifvit gjord, för att en tillräcklig jämförelse med och kontroll af linjetaxeringen 
skulle erhållas. Vi måste nämligen erinra oss, hvad doktor Hesselman nyss 
påpekade, att hvad vi här söka, är att finna den minsta taxeringsprocent, som 
för att begränsa felprocenten till ett visst maximum kan tillåtas på de stora 
områden, som skola göras till enheter vid linjetaxeringen af hela landet. 
Nu måste man erkänna, att den största och bästa kontrollen på linje- 
taxering är en fullständig uppmätning af skogen på samma område som öfver- 
gåtts af linjetaxeringen, men en dylik uppmätning skulle bli ur ekonomisk 
synpunkt absolut omöjlig att genomföra. Man skulle då nödgas verkställa en 
fullständig uppmätning af skogen på ett så stort område som hela Värmland. 
Begränsar man däremot detta sistnämnda arbete till t. ex. 300,000 hektar 
och vill ersätta den förminskade areal, där kontrollen skulle ske, genom att 
öka taxeringslinjernas antal, så får man härigenom likvisst icke heller svar på 
frågan, ty det är icke så små områden man sedermera skall använda till en- 
heter vid linjetaxeringen. Man måste tänka sig, att denna göres på mycket 
stora områden. : 
Jag skall icke inlåta mig på några detaljer eller matematiska problem, 
men jag tror, att ingen här vill förneka, att det faktiskt finnes en matematisk 
lag, som säger, att för den sannolikhetsberäkning, som vi vilja tillämpa, gäller, 
att ju större ytor som linjetaxeras, desto mindre procent af arealen behöfver 
uppmätas för att begränsa felprocenten till densamma, som skulle uppkomma 
vid en mindre areal och högre taxeringsprocent. 
