48 DISKUSSION. 
nämnvärdt att erinra mot förslaget. Vidare har norrländska skogsvårdskom- 
mittén haft att yttra sig öfver detsamma och kommit med åtskilliga både 
anmärkningar och motförslag. 
Det synes därför önskvärdt, om ytterligare en auktoritet, t. ex. Statens 
Skogsförsöksanstalt, fått tillfälle yttra sig öfver de olika förslagen. Denna 
fråga berör ju mycket nära skogsförsöksanstaltens verksamhetsfält, och borde 
ett officiellt uttalande från densamma varit af värde för frågans bedömande. 
Doktor Hesselman. Jag skall åter med ett par ord vända mig mot jäg- 
mästare Welander. Han yttrade, att professor Fredholm icke ville afgifva 
något intyg i saken. Det tror jag icke, att någon vill göra på det sätt, som 
jägmästare Welander tänker sig, att ett sådant intyg kan affattas. Det gäller 
ju att genom försöket afgöra, om man kan använda metoden eller ej. Här 
gäller det en stor och viktig sak, och då det icke finnes något annat sätt 
att kontrollera resultatet än genom vår metod, så är det väl värdt att kosta 
50- å 60,000 kronor därpå. 
När herr Welander ber mig, att jag skall räcka honom handen och gå 
med på en skogstaxering till 5 procent och jämföra resultatet af denna med 
en fullständig uppmätning på 16,000 hektar, så säger jag honom rent ut 
nej. Ty detta herr Welanders yttrande påminner enligt min mening om 
polismästare Raabs bekanta yttrande till studenterna, då han bad dem avancera 
baklänges. En sådan taxering skulle icke hafva något annat än tillfällets 
karaktär. Vi veta ingenting om dess värde. 
Min ställning till frågan är den, att om vi kunna erhålla en ordentlig 
själfkontroll genom sannolikhetskalkylen, då är rikstaxeringen värd mer än 
600,000 kronor. Då kunna vi offra 1,000,000 därpå. Kunna vi icke ernå 
en sådan kontroll, utan måste vi med hänsyn till resultatets riktighet stanna 
inom trons och den personliga öfvertygelsens område, då skola vi icke offra 
mera penningar därpå, än hvad försökstaxeringen kostar. Ty på den svenska 
skogsvårdens område finns det redan nu tillräckligt med ofullständigt grundade 
meningar och halfsanningar, och därför är det ytterst farligt att för en kost- 
nad af en half million kronor öka dessa halfsanningar med ännu en, men en 
dyrbar och farlig sådan. Därför måste vi se till, att det resultat vi få är så 
säkert, att inga berättigade anmärkningar kunna framställas mot detsamma, 
och att ingen behöfver tvifla därpå. 
Jägmästaren Henrik Petterson. Det har af två talare anmärkts, att vi 
skulle ha lofvat kommittén ett intyg af professor Fredholm angående vår 
metods riktighet, men att detta icke hörts af. Härmed förhåller sig på föl- 
jande sätt. 
När jag var uppe i kommittén omnämnde jag, att vi haft för afsikt att 
begära ett matematiskt utlåtande angående metoden sådan den nu föreligger 
i vårt betänkande, således med användande af enklare uttryckssätt för den 
åsyftade själf kontrollen, och att vi därför hade öfverlämnat material i ämnet 
till professor Fredholm. Emellertid hade vi på grund af bristande tid ej 
fullföljt denna tanke. På särskild begäran lofvade jag då, att jag skulle göra 
framställning om ett sådant utlåtande. Det löftet infriade jag, i det jag ge- 
nom annan person gjorde en dylik anhållan till vederbörande, och äfven 
underrättade kommittén härom. Sedan har jag ingenting hört om saken. 
Ofverjägmästaren  Wallmo. Det är närmast med anledning af friherre 
Adelswärds yttrande som jag här begärt ordet. Han har varit ordförande i 
