TAXERINGEN AF SVERIGES SKOGAR, I 
un 
han icke känner de matematiska lagar på hvilka de grundas. Men jag får 
säga det, att skola vi vänta tills alla intresserade, riksdagens ledamöter och 
alla forstmän hafva fått klart för sig dessa matematiska lagar eller kunna ut- 
deducera dem, då få vi aldrig börja med försökstaxeringen. 
Lektorn vid skogsinstitutet, jägmästare Jonson. Herr Welander nämnde i sitt 
första anförande, att han gärna skulle vilja veta huru många af oss här närvarande, 
som egentligen trodde på 'probabilitetskalkylen. Det är icke för att vittna 
om denna min tro, som jag här begärt ordet, utan har jag såsom en re- 
presentant för skogsmatematiken ansett mig böra säga några ord. 
Sedan jag började betrakta kommissionens kontrollförslag från probabili- 
tetssynpunkt, erkänner jag mig vara alldeles öfvertygad om, att det är den 
enda väg, på hvilken en lämplig och tillräcklig själfkontroll kan ernås. Om 
jägm. Welander verkligen försökte att sätta sig in i dessa synpenkter, är jag 
öfvertygad om, att han skall komma till samma resultat som jag. Ha vi 
sålunda enligt min mening full utsikt att ernå kontroll på denna väg, så ha 
vi att hämta ur felläran att felprocenten sjunker med kvadratroten ur antalet 
undersökningar, och därför måste vi undersöka en stor areal och icke en 
liten, ty undersöker man en liten areal, få vi ej tillräckligt många undersök- 
ningar för att veta någonting om felprocenten såvida vi ej gå onödigt tätt 
med taxationslinjerna. Om jag då går ut ifrån, att denna princip är den enda 
rätta, så torde diskussionen härom också kunna vara aflifvad. 
Men jag går nu till en detalj af frågan, som synes mig vara af synnerligen 
stort intresse. Vid uppskattningen gäller det att klargöra hvad vi hafva för 
kapital. Vi hafva ett grundkapital och ett rörligt kapital. Grundkapitalet är 
skogsmarken, af hvilken vi under alla tidpunkter kunna vänta att få afkast- 
ning. Resultatet af taxationen af det bestående grundkapitalet är således af 
mera uthålligt värde än det resultat jag får vid taxering af det föränderliga 
rörliga kapitalet, virkesförrådet och den med tiden lika växlande kombinatio- 
nen mellan mark och virkesförråd. Därför anser jag, att det icke är rätt 
eller nog, att vi blott skola pröfva resultatet med afseende på virkesförrådet 
per hektar, hvilket jag uppfattade som inledarnas mening. Detta resultat 
väntar jag skall variera relativt föga vid olika noggrant utförda uppskatt- 
ningar. 
Vi måste däremot hellre från olika resultat pröfva svängningarna med 
afseende å fördelningen mellan produktiv mark och impediment. Svänger 
den under lång tid framåt så godt som konstanta skogsmarksprocenten eller 
summa skogsmark alltför mycket, kan uppskattningen ej anses nöjaktig. Till 
sist måste gifvetvis också undersökning göras om huru produkten af samma 
skogsmark och kubikmassa -per hektar enligt olika uppskattningar afvika från 
medeltalet, hvilken afvikelse ej bör få öfverstiga en viss 9. 
Hvad slutligen skogsmarken beträffar, så måste man ur nationalekono- 
misk synpunkt se den så, att vi af densamma hafva olika nyttighetsgrader. 
Den ena marken producerar virke eller nyttigheter i en viss utsträckning, 
den andra i en annan. Kan man med uppskattningen utvisa, huru mycket 
skogsmark finnes af t. ex. bonitet 1 och huru mycket af sämre boniteter, så 
är det för framtida kalkylering öfver våra skogstillgångar af synnerligen stor 
vikt. Vi kunna nämligen sedan efter ytterligare undersökningar framlägga 
siffror, huru mycket de olika markslagen kunna producera af nyttigheter. Af 
den markuppdelning, som framgår af kommissionens förslag, kunna vi emel- 
