DOMÄNSTYRELSENS FÖRNYADE YTTRANDE ANGÅENDE FÖRSÖKSTAXERINGEN. 59 
utredning förelegat vid ärendets behandling i kommittén, han torde anslutit sig 
till det ursprungliga förslaget. 
Genom de skriftliga utlåtanden, som i ärendet afgifvits, sedan domänstyrelsen 
däri afgaf sitt underdåniga utlåtande den 7 sistlidne april, har emellertid frågan om 
försökstaxeringen erhållit en delvis annan innebörd än från början därmed af- 
setts. Vid afgifvande af sitt förenämnda utlåtande utgick styrelsen från den för- 
utsättning, att den kommission, som komme att tillsättas för att öfvervaka och 
leda taxeringens utförande, jämväl skulle pröfva metoden för arbetets utförande. 
Senare utlåtanden i ärendet hafva hufvudsakligen kritiskt behandlat själfva me- 
toden och sättet för dennas pröfning. Styrelsen har alltså nu att först inrikta 
sitt utlåtande på det förändrade läge, hvari frågan på grund af de föreliggande 
skriftliga utlåtandena kommit för att därefter med betraktande af den ytterligare 
utredning, som förebragts i det ursprungliga förslaget, ånyo uttala sig om detta. 
I vissa delar är den uttalade kritiken icke samstämmande. Så är förhållandet 
angående det nuvarande virkesförrådets tillväxt. Medan den norrländska skogs- 
vårdskommitténs flertal ansett, att uppgift härom kunde vinnas genom den ifråga- 
satta taxeringen af landets skogar, hafva andra sakkunniga betonat svårigheten af 
att nöjaktigt utröna tillväxten i de nuvarande abnorma skogarna. Kännedomen 
om denna tillväxt äger ej heller den betydelse, som däråt inrymts. Den nuvarande 
eller tillfälliga tillväxten angifver nämligen ej de nuvarande skogarnas afkast- 
ningsförmåga, hvilken måste beräknas med hänsyn till en viss vård af skogsbe- 
stånden. Därvid kunna de svagare tillväxande skogsbestånden i regeln afkasta 
mera, än hvad deras tillfälliga tillväxt ger vid handen, medan däremot snabb- 
växande yngre och medelålders bestånd icke uthålligt kunna lämna en afkast- 
ning, som motsvarar deras närvarande tillväxt. Det är visserligen möjligt, att 
dessa båda motsatser i stort sedt ej blott utjämna hvarandra utan till och med — 
såsom en redan påbörjad taxering och undersökning af ett större område af Norges 
skogar gifvit vid handen — gifva hopp om en högre tillväxt än den närvarande, 
därest skogarna underordnas en god hushållning, inriktad på att nå ett normalt 
tillstånd och en normal afkastning. Någon säkerhet härför gifves likväl icke. 
Af betydelse för bedömande af skogarnas afkastningsförmåga under närmaste 
framtiden vore fördenskull ökad kännedom om normala skogars afkastning i vårt 
land. Den norrländska skogsvårdskommittén har ock i annat sammanhang på- 
yrkat särskilda undersökningar härom, på det att dylika arbeten i nödig omfatt- 
ning skulle blifva utförda. 
Såväl den norrländska skogsvårdskommitténs som dess reservanter lämna nu 
i sina utlåtanden denna fråga öppen och ägna sig åt vissa delar af det föreliggande 
förslaget. De behandla utförligast den för ett taxeringsområde af viss storlek 
erforderliga taxeringsprocenten, och det är till stor del för att bestämma denna, 
som de framlägga särskilda förslag till försökstaxering: I sådant syfte föreslår 
kommittén, att taxeringsprocenten skall höjas till I 2,, hvaremot reservanterna 
föreslå denna höjning till 2 94, hvilket gåfve ett tillräckligt antal taxeringsresultat 
af hvarje taxeringsprocent, som skulle pröfvas. 
Mot såväl det af den norrländska skogsvårdskommitténs majoritet föreslagna 
som det af reservanterna ifrågasatta försöksområdet kan anmärkas, att de icke äro 
fullt kommensurabla med vare sig Värmland i dess helhet eller än mindre med fler- 
talet län i södra och mellersta delarna af landet. TI händelse för en taxering af 
hela landets skogar en liknande utredning kräfdes för mera extrema fall, såsom då 
fråga vore om de splittrade skogsbestånden i flera af landets sydligare län äfven- 
