KOLONISATION AF FINLANDS STATSSKOGAR. a ha 
uti praktiken sällan förekommer, väcker denna punkt i kontraktet allt 
annat än tillfredsställelse. 
De förhoppningar, man ställt på att erhålla billiga arbetskrafter vid 
statens skogsafverkningar, hafva ej heller visat sig alltid gå i uppfyllelse, 
i ty att kronoskogstorpare vanligen pretendera betydligt högre dagspen- 
ning än andra tillfälliga skogsarbetare. 
En mycket viktig omständighet vid grundläggandet af kronoskogs- 
torp är dess belägenhet. Främst bör ett dylikt upptagas blott på verk- 
ligen odlingsbar jord, där tillgång till nyodling och ängar finnes, ty den 
tilltagande '"försumpningen af vidsträckta skogsarealer har på ett tydligt 
sätt visat, att moss- och skogsängar försämras. Skogsbetet försämras 
likaså år för år, allteftersom skogen tätnar och tillväxer. Äfven bör ett 
torp vara beläget nära bebyggda trakter, där extra arbetsförtjänst kan 
påräknas vintertid, ty utan sådan är allt jordbruk så godt som omöjligt 
i statsskogar för kapitalfattig nybyggare. Följande exempel ur verklig- 
heten är belysande för frågan. Ett torp grundlades för 15 år sedan på 
bördig kärrjord af en driftig och erfaren småbrukare. Han har nu hun- 
nit uppodla 3,70 har åker och 1,50 har kytta, och erhöll år 1908 för 
första gången familjens hela årsbehof af spannmål från egen torfva. Till- 
fälle till arbetsförtjänst har funnits nästan hvarje vinter, bestående af 
stocksläpning och andra hyggesarbeten. Han har nödgats nedlägga om- 
kring 3,000 fmk. i kontanta penningar på sina byggnader och odlingar 
förutom eget arbete. Enligt hans åsikt beror en dylik lägenhets fram- 
tid till största delen på ett godt skogsbete och på tillfälle till extra 
arbetsförtjänst. Nu gällande torpkontrakt, hvilka utom ofvan framhållna 
omständigheter innehålla en hel mängd för torparna mindre angenäma 
dylika, såsom att strö och foder får afyttras blott med forstmästares till- 
stånd, att torpare ej får hos sig hysa främmande personer utan särskildt 
begifvande m. m., äro i allmänhet af torparna icke omtyckta. Ej heller 
hafva de någon särskild tillit till deras bindande kraft, ty de första kon- 
trakten, hvilka äro uppgjorda intill dess definitiv skattläggning af torpet 
kan försiggå, hafva sedan ändrats och utbytts af nya. Emellertid var 
den allmänna åsikten bland torparna, att de första kontrakten blifvit för 
all framtid stadfästade, samt att dem vederfarits en oförrätt genom sagda 
kontraktsändringar. Denna missuppfattning har främst sin orsak uti 
bristande skrif- och läskunnighet vid de äldsta kontraktens uppgörande. 
Ehuru många förbättringar ägt rum uti kronoskogstorparnas ställning, 
är allt ännu ett allmänt missnöje rådande bland torparna. Det synes 
därför vara fullt berättigadt, att Forststyrelsen icke vidare gynnar grun- 
dandet af nya sådana lägenheter. 
