130 TILL TIVEDEN OCH HASSELFORS. 
nadensis, Chamecyparus Lawsoniana, Thuya-arter, den blå Douglasgranen, och 
Quercus rubra m. fl. 
Emellertid ljuder ånghvisslan från Sätrabanans decouvilletåg och det är ej 
tid till längre studium af de vackra granarna. Färddeltagarna skola under 
dagen medhinna att se en myckenhet af verklig skog. Sällskapet stiger därför 
skyndsamt upp i de för dagen särskildt anordnade passagerarevagnarna. Färden 
går förbi Sätra bruk och upp i dess hagmarker, där första halten göres. Vi vandra 
genom vackra björkhagar med frodig vegetation och godt bete. Öfverjägmästare 
BARTHELSON redogör för huru han i stort sköter sina hagmarker och söker förena 
såväl jordbrukets anspråk på godt bete, som en god afkastning af själfva trädbe- 
Ur Statens Skogsförsöksanst. saml, Fot. G. Sch. 2/, 09. 
Fig. 10. 65-årigt aspbestånd med underväxt af hassel. Halnatorp. 
ståndet. Detta sker genom ett slags växelbruk, där tallen och särskildt granen på 
luckor med sämre bete får växa fram. I trakter med godt bete söker man dock så 
länge som möjligt bibehålla det relativt glesa björkbeståndet. Här uppstod en rätt 
så liflig diskussion. Ett par talare framhöllo exempelvis, att det säkerligen vore 
mest ekonomiskt att låta björkhagarna så fort som möjligt gå öfver till täta gran- 
skogar, äfven om föga bete härigenom erhölls. Andra höllo åtminstone för säkert, 
att de glesa björkhagarna ej lämnade all den ekonomiska vinst, som de kunde, 
äfven om betet värderades högt. Vid Sätra fick exkursionsdeltagarna ej se några 
björkhagar, som öfverförts till granskog, men på resan genom Halnatorps marker 
var det däremot senare på dagen tillfälle att närmare studera huru öfverjägmästare 
Barthelson också själf utför sådan omförning, som rekommenderades under dis- 
kussionen. 
Under vandringen i de vidsträckta hagmarkerna besågos flera yngre och vackra 
