N 
SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT IQ10, H. 
(SE 
IN MEMORIAM. 
Emil Teodor Nyholm. 
sj före KA RN er LOK 
EMIL TEODOR NYHOLM tillhörde de icke få svenska finnar, som äro med- 
lemmar af vår förening. Men det är icke blott därför, som en minnesruna 
öfver honom finner om ock sent sin plats i vår tidskrift. Han har nämligen 
gjort i sin mån en insats i utforskandet af de nordiska skogarnas lifsvillkor, 
som gör hans namn förtjänt att minnas af RN 
alla dem, som i en fördjupad kunskap om Ad SV 
våra skogars natur se ett af grundvill- d 
koren för deras bättre skötsel. 
NYHOLM idkade till att börja med 
naturvetenskapliga studier vid Helsing- 
fors universitet, men ägnade sig sedan åt 
skogsmannabanan och genomgick Evois 
forstinstitut, hvarest han sedermera några 
år tjänstgjorde som lärare i geologi och 
mineralogi. Såsom naturforskare deltog 
han i en geografisk expedition till Kuola- 
järvi ödemarker samt i den finska geolo- 
giska kommissionens fältarbeten i Lapp- 
land och i Suistamo. Som en frukt af 
dessa hans resor förtjänar att nämnas 
en afhandling, som bär titeln »Cancri- 
nitsyenit und einige verwandte Gesteine 
aus Kuolajärvis, i Bulletin de la Com- 
mission géologique de Finlande n:o 1. 
Helsingfors 1895. Ett annat af hans 
arbeten är »Studier öfver Finlands na- 
turliga jordmåner» (Finska Forstföreningens meddelanden Bd XVIII 1901 och 
Bd XIX, 1903). Här har han förenat geologens synpunkter och intressen 
med skogsmannens. Noggranna mekaniska och kemiskt-mineralogiska analy- 
ser belysa vittringens förlopp i nordiska skogsmarker — ett af de ytterst få 
arbeten, som finnas på detta område. Genom påvisande af humustäckets 
betydelse för vittringsprocesserna har han framlagt fakta af mera allmängiltig 
betydelse. 
NYHOLM har såsom skogsman hufvudsakligen arbetat i enskild tjänst, 
men hade på sista tiden för afsikt att inträda i allmän. Tvenne nyinrättade 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift, 1910. 12 
