SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TID SKERTFIRSIIIKOIEO sr Er2e ge 
FRÅN 1910 ÅRS RIKSDAG. 
Motioner, som beröra skogsvården. 
Större trygghet för en bättre vård af och hushållning med 
enskildes skogar. 
Hr Olof Jonsson (Första kammaren, motion n:o 1) framhåller bl. a., att det 
just är vanskötseln af det unga och växtligare skogsbeståndet, som är farligast, 
och dess värre äfven synes tilltaga. Ty om denna vanskötsel icke hejdas, skola 
vi aldrig vare sig med sådd eller plantering, som blott kan ske inom en viss begräns- 
ning, komma till den bättre skogsvård, som för vårt land är så ytterst viktig. 
En såväl ur nationalekonomisk som social synpunkt så viktig fråga som ett 
laga skydd emot en otillbörlig exploatering af det yngre och växtligare skogs- 
beståndet bör därför lösas — och utan onödiga dröjsmål lösas snart. 
Motionären tänker sig bl. a., att grundbestämmelsen i $ 1 borde erhålla föl- 
jande lydelse: »Å skogsmark, tillhörig enskilda, må ej afverkning så bedrifvas 
eller efter afverkning med marken så förfaras, att skogens återväxt och en fort- 
gående skälig afkastning af den växtligare ståndskogen uppenbarligen äfventyras.» 
Då en och annan torde hysa den uppfattningen, att landets skogsvårdssty- 
relser, som vid gemensamma möten, där mångsidig erfarenhet är representerad, 
kunna dryfta dylika spörsmål och därför vore bäst skickade att taga initiativ 
om sådana ändringar, som af motionären här ofvan föreslagits, därest de ansågos 
nödiga, så uttalar han den meningen, att dessa mötens organisation och korta 
arbetstid lägga hinder i vägen för en omsorgsfull beredning af mera viktiga änd- 
ringar i lagen om vård af enskildas skogar. 
I ett dylikt fall torde nog det på erfarenhet grundade omdömet mera genom- 
tänkt kunna göra sig bättre gällande, om skogsvårdsstyrelserna, där så anses 
nödigt, lämnas tillfälle att hvar för sig afgifva yttrande öfver ett förarbetadt 
förslag. 
På grund häraf hemställes 
det Riksdagen måtte besluta att i skrifvelse till Kungl. Maj:t anhålla, det 
Kungl. Maj:t täcktes verkställa utredning om och på hvad sätt större trygghet 
för en bättre vård och hushållning med den yngre och växtligare skogen må kunna 
ernås genom ändringar uti lagen angående vård af enskildas skogar, samt för 
Riksdagen framlägga det förslag, som däraf kan föranledas. 
Åtgärder i syfte att landets kalmarker må göras fruktbärande. 
Hr John Erlandsson (Andra kammaren, motion n:o 6) framhåller, att vi 
hafva i vårt land en del kalmarker, som genom sin ödslighet lämna ett pinsamt 
intryck. Då man ser dessa af endast ljung och små enbuskar bevuxna hedar 
och backar, så tränger sig den tanken fram: Här ligger i dessa nu intet gifvande 
