SKOGSVARDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 19190, H. 4. 
Trakthuggning eller blädning. 
Takttagelser gjorda under en studieresa år 1908 
Af ADOLF WELANDER. 
På grund af bristande praktisk erfarenhet har vid striden om bläd- 
ning och trakthuggning hittills indm vårt land företrädesvis teoretiska 
skäl anförts. »Blädarna» ha visserligen hänvisat till exempel från andra 
"länder, men tillämpade å våra svenska förhållanden ha exemplen ej 
kunnat öfvertyga motståndarna om blädningens företräden, hvad vårt land 
beträffar. Under de förda diskussionerna hafva visserligen de i början 
framträdande öfverdrifterna i de från motsatta lägren framförda åsikterna 
småningom afslipats, så att de respektive afverkningssättens fördelar och 
olägenheter reducerats till någorlunda rätta proportioner. I bufvudsak 
står dock frågan om hvilket afverkningssätt, som för de svenska skogarna 
är att föredraga, alltjämt obesvarad. I vissa hufvudpunkter lärer ej heller 
enighet vara att vänta, förrän man kan gå till doms i tvistefrågorna med 
stöd af erfarenhetsrön från under längre tid rationellt blädade och trakt- 
huggna skogar å jämförbara marker inom landet. 
Af de skogar, som tidigast började behandlas enligt rationella bläd- 
ningsprinciper — U. WALLMOS rationella blädning — torde Skogaholms 
bruksskogar i Närike, Högsjö säteris skogar i Södermanland och Alk- 
vettern i Värmland vara mest kända. Det är också från dessa, i ett 
par årtionden blädade skogar jag hämtat de iakttagelser, för hvilka jag 
i det efterföljande vill söka närmare redogöra. 
Beträffande Skogaholms bruksskogar hade emellertid blädningen 
såsom skogsbrukssätt öfvergifvits redan 4 å 5 år före mitt besök där- 
städes, hvarför ej mycket är att därifrån anföra. 
Under blädningsperioden 1893—1904 — då nuvarande öfverjäg- 
mästaren U. WALLMO hade skötseln af skogarna om hand — öfvergingos 
lämpliga delar af brukets skogar med en medelstark ljushuggning (»bläd- 
ningsgallring»), hvarvid enligt uppgift omkring !/; af beståndens virkes- 
massa uttogs. Samtidigt ansades och utvidgades de genom vindfällning 
och torka här och hvar redan uppkomna luckorna i den omfattning, 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1910. 14 
