204 ADOLF WELANDER. 
40 å 50 år har man sålunda här praktiskt taget ej längre att göra med olikåldrig 
blädningsskog med alla dess uppgifna fördelar utan med i stort sedt jämnåldrig 
ungskog. Fördelarna af att i det angifna fallet från början upptaga blädnings- 
luckor i stället för att på en gång göra ett I å I 5 har stort trakthygge med fröträds- 
ställning skulle sålunda hufvudsakligen inskränka sig till att marken något bättre 
skyddas för uttorkning, samt att själfsådden går bättre till. Olägenheterna åter 
skulle vara, att de till öfvervägande del af äldre gran bestående skogsremsorna 
mellan luckorna löpa fara att vindfällas, samt att utsikten att få blandbestånd af 
tall och gran genom själfsådd blifver mindre än å ett trakthygge med tallfröträd. 
På grund af den större lättheten att i blädningsluckorna få återväxt genom själf- 
sådd eller handsådd torde dock fördelarna mer än uppväga olägenheterna. 
Fot af Förf, 
Fig. I. Äldre och yngre återväxt i större blädningslucka från Högsjö 
säteriskogar i Södermanland, September 1908. 
2) En äldre lucka omkring 10 X 10 m. hade år 1898 utvidgats till omkring 
15 X 20 m. och år 1903 till omkring 40 X 50 m. Att döma af plantskogens ålder 
syntes den ursprungliga luckan redan före år 1898 varit beväxt med granplantor, 
som nu voro manshöga, nedtill ganska risiga, och som genom sin större höjd skarpt 
skilde sig från återväxten i öfrigt å luckan. De sista årens toppskott voro långa 
och fullt normala. 
Den 1898 och 1903 afverkade ringformiga delen af luckan hade jämväl själf- 
såtts med så godt som uteslutande granplantor, delvis i mycket täta uppslag. 
Tallplantor ingingo äfven i återväxten, ehuru sparsamt — 2 å 3 74 — och de syntes 
åtminstone hittills bibehållit en normal växtlighet. Omgifvande skogen var 20 
å 24 meter hög, 80 å 90 år gammal och bestod af 0,7 gran och 0,3 tall. Markbetäck- 
ningen utgjordes af gles mossa och bärris, som ej nämnvärdt kunde hindra själf- 
sådden. Marken syntes här liksom å flertalet andra trakter af skogarna ej vara 
