TRAKTHUGGNING ELLER BLÄDNING. 205 
benägen för gräsväxt, eljest torde nog dylik infunnit sig åtminstone efter den sista 
utvidgningen. Att döma af den senast uppkomna återväxtens utseende torde luc- 
kan ånyo behöfva utvidgas om 5 å 10 år, och något hinder härför finnes ej, enär den 
kringstående skogen vid den tiden säkerligen är mogen för afverkning. Torka 
eller vindfällning i skogskanterna syntes ej ha ägt rum, åtminstone hvad de senare 
åren beträffar. Endast helt obetydlig diameterökning förmärktes här å kant- 
träden. Å de träd, där sådan kunde konstateras, syntes den hafva börjat först 
4 å 5 år efter den sista afverkningen. 
Af vidstående bild, fig. 1, framgår såväl den äldre som yngre återväxtens 
vackra utseende. 
3) Nära föregående låg en mindre, men ungefär lika gammal lucka, som lika- 
ledes omkring 1898 utvidgats till c:a 20 X 20 m. Äfven i denna fanns en något 
äldre ungskogsgrupp, som tydligen gifvit anledning till att luckan något utvidgats 
1898. Men granarna voro här blott omkring hälften så höga som i föregående 
lucka, ehuru af samma ålder. Anledningen härtill är otvifvelaktigt, att de lidit 
af för stark beskuggning från kringstående skog. 
De få äldre tallplantor, som funnos — på sin höjd 10 94, — hade mycket korta 
årsskott, 10 å 15 cm. långa, och sågo svaga och barrfattiga ut. 
Medellängden för de äldre, 11 å 12 år gamla granarna var omkring 1 meter 
och för de ett par år yngre tallarna 3/, meter, siffror som tydligen visa, hur hämmad 
tillväxten blifvit genom att luckar ej i tid utvidgats. 
Äfven å den år 1898 afverkade delen af luckan hade rikligt med granåter- 
växt uppkommit med tallplantor insprängda här och hvar. 
Kringstående skog, c:a 90-årig. utgjordes af o,8 gran, o,2 tall. Ingen nämnvärd 
torka eller vindfällning efter luckans upptagande kunde förmärkas. 
Anledningen till att denna lucka såväl som andra ännu ej utvidgats angafs 
vara den, att det äfven med 10-åriga intervaller mötte stora svårigheter att i tid 
hinna återkomma med afverkningen till de många luckorna. 
4) I en annan närbelägen lucka, 20 X 20 m., visade det sig äfven, att den 
i luckans midt befintliga, omkring 10-åriga granåterväxten alltför mycket led af 
sidobeskuggningen. Visserligen hämmades därigenom den gröfre kvistbild- 
ningen, men denna fördel vanns säkerligen alltför mycket på bekostnad af till- 
växten. Och i allmänhet visade det sig här såväl som å senare besökta Alkvettern, 
att man vid utvidgning af blädningsluckor med granåterväxt bör å bättre mark 
laga, att afståndet mellan den nya skogskanten och ungskogsgruppen ej under- 
stiger 10 å 15 m., enär eljest plantskogen alltför mycket hämmas i tillväxten under 
den långa tid af 10o—15 år, som vanligen förflyter, innan man hinner återkomma 
med afverkningen till luckan. 
Å sämre mark måste afståndet tagas betydligt större. 
5) Invid landsvägen till Kilsmo förekom en större »lucka» å mager stenig 
mark. Den utmärktes för 7 å 8 år sedan af WALLMO själf. Storleken var omkring 
7, har. Att W. här lät göra »luckan» så stor, att den mera är att betrakta som ett 
mindre trakthygge, torde berott på den dåliga marken, samt att W. här velat 
gynna den ljusbehöfvande och för marken mest passande tallen. 
Markbetäckningen utgjordes af spridda gräs, bärris och mossor. Den kring- 
stående skogens ålder var omkring 90 år, höjd 17 meter och blandningsgrad o,6 tl 
O,4 gr. 
Spridda granplantor förekommo här och hvar. För att lättare få tallåter- 
