212 ADOLF WELANDER. 
fattar och tillämpar mera tidsenliga gallringsprinciper på sina yngre och 
medelålders skogsbestånd. Hjälpgallringar och ljushuggningar äro näm- 
ligen i lika hög grad nödvändiga vid rationell trakthuggning som vid 
rationell blädning. Det finns nog såväl »blädare>, hvilka försumma att 
»blädningsgallra> sina uppväxande bestånd, som trakthuggare, de där 
öfvergaå sina yngre och medelålders bestånd med verklig ljushuggning eller 
»blädningsgallring». Det är först vid slutafverkningen, föryngringshugg- 
ningen, som trakthuggarens och blädarens vägar i princip skiljas: trakt- 
huggaren afverkar och föryngrar sin skog genom större eller mindre 
trakthyggen med kvarlämnande af fröträd, timmerämnen och möjligen 
förekommande ungskogsgrupper samt söker genom små hyggesföljder få 
hyggesvis olikåldrig skog; blädaren tar ut sin afverkning i små luckor, 
som efterhand utvidgas, i den mån återväxten så kräfver, hvarigenom 
han söker få skogen gruppvis olikåldrig. 
Bortser man därför från afkastningen genom förafverkningar, hvilken 
blott är beroende af den beståndsvård, som ägnas skogarna, men alls 
icke af skogsbrukssättet, får man erkänna, att frågan huruvida blädning 
eller trakthuggning lämnar största afkastningen, ännu väntar på sin 
lösning. 
Skäl som emellertid tala till förmån för blädningen i detta hänseende 
synes mig bl. a. vara, att blädningen otvifvelaktigt bättre än trakthugg- 
ningen bevarar markens produktionsförmåga, hvilken fördel dock helt 
naturligt är mycket svår att värdesätta, samt az/ — genom de ständigt 
återkommande utvidgningarna af blädningsluckorna — ett betydligt större 
antal »kantträd> kommer i åtnjutande af ljustillväxt vid blädning än 
vid trakthuggning. Att denna ökade tillväxt hos kantträden är afsevärd 
och ej kan bagatelliseras, visa de förut omnämnda undersökningarna 
från vissa blädningsluckor. . 
Det viktigaste skälet åter mot att blädningen skulle vara trakthugg- 
ningen öfverlägsen i fråga om kvantitativ afkastning, är att blädnings- 
återväxten genom sidobeskuggningen hämmas i sin tillväxt, en olägenhet 
som framträder starkare ju mindre blädningsluckorna tagas. 
En fråga som i visst hänseende nära sammanhänger med den före- 
gående är den, huru de båda afverkningssätten förhålla sig till virkets 
kvalitet. Blädningen säger man befordrar kvaliteten genom jämnare års- 
ringar och större kvistrenhet, hvilka fördelar vinnas genom att återväxten 
i luckorna beskuggas från sidorna af den kringstående, äldre skogen. 
Förmånen af denna sidoskuggning kan dock vid gruppvis blädning och 
under förutsättning, att luckorna utvidgas i tid, ej beräknas vara längre 
än 15 å 20 år, efter hvilken tid afståndet mellan närmaste skogskant 
och den påverkade återväxten bör genom luckans utvidgning vara så 
