218 SKOGSTRÄDENS FRÖSÄTTNING HÖSTEN 1900. 
färdades år 1907 och föreskriften till kronojägarna om frörapporters ingifvande 
år 1895, då alltså icke nämnda 12 $ eller liknande föreskrift förelåg. Sedermera 
har icke heller någon påminnelse om förändradt sätt för rapporternas affattande 
erhållits. 
Enligt promemorian i frörapporterna skall tillgången på kottar, frö eller 
ollon betecknas med ringa, då kottar etc. endast sparsamt förekomma på en- 
staka, fristående träd; mindre god, då kottar etc. allmänt förekomma på fri- 
stående träd och i beståndens ytterkanter; god, då kottar etc. allmänt före- 
komma såväl på fristående träd som inom de medelålders och äldre bestånden, 
OS EVS 
Så skola uppgifterna affattas, oafsedt om det finnes många eller få enstaka 
träd, många eller få, långa eller korta bestånds ytterkanter, stora eller små 
medelålders och äldre bestånd. Jag har därför haft den uppfattningen, och 
har den fortfarande, att uppgifterna skulle gälla den relativa tillgången. Nog 
måtte Kungl. Domänstyrelsen kunna på något bättre sätt skaffa sig kunskap 
om tillgången på de olika trädslagen inom respektive bevakningstrakter än 
genom kronojägarnas och jägmästarnas frörapporter. 
Sant är, att Kungl. Domänstyrelsen icke kan, praktiskt taget, vara mycket 
betjänt af att få veta om det är t. ex. riklig tillgång på grankott å en bevak- 
ningstrakts 20 å 30 st. fröbara granar. Men om dessa granar äro på våren 
öfversållade med blommor, så torde det anses oriktigt, om kronojägaren i sin 
frörapport skrifver att blomningens ymnighet varit svag, därför att träden 
äro få. Och att begagna en norm för uppgiften om blomningen och en annan 
norm för uppgiften om frötillgången synes mig verka förvirrande och oharmo- 
niskt, och kunde rättvisligen bli klandradt, ifall det icke är naturen, som åstad- 
kommit disharmonien. Icke utan förvåning ser jag af kartan, att tillgången 
på björkfrö skulle i hela Halland ha varit god föregående höst. Jag var tvek- 
sam, om jag för Höka bevakningstrakt skulle beteckna den som ringa eller 
mindre god, ty kvantiteten var såväl relativt som absolut taget tämligen obe- 
tydlig och kvaliteten var odisputabelt dålig. Jag såg icke en enda normalt 
utvecklad frökotte. Att förhållandet skulle ha varit så olika här mot i när- 
liggande trakter, synes mig märkligt. 
Hvad ekollonen beträffar var tillgången på dem mycket ringa inom hela 
bevakningstrakten utom å de gamla ekarna i Enslöfs prästgård, där tillgången 
var något bättre. Små och omogna voro de dock äfven. där. 
Till sist får jag säga, att min mening med detta inlägg icke varit att 
uttala något missnöje med frörapporternas kritiserande, tvärtom, jag anser den 
kritiken både nyttig och behöflig och jag läser den med nöje, men jag har 
velat påvisa bristen i föreskrifterna om sättet för iakttagelser i nämnda rap- 
porter för att dessa skola kunna bli i någon mån jämförbara. 
Hökhult, Laholm den 9 februari 1910. 
J. ÅA. MELLSTRÖM. 
