NORRLÄNDSKA TALLHEDAR. 277 
Af tabellen framgår att porositeten är störst hos hvitsanden, där 
den växlar mellan 53,3; & och 58,8 &Z. Därefter kommer rödsanden 
med en variation mellan 47,8 & och 56,5 4. De undre, ännu ovitt- 
rade sandlagren äro vida mindre porösa. Porositeten är omkring 43— 
44 2 med en växling från 38,8 2—47,9 2. I afseende på porositeten 
finnes ingen skillnad mellan jorden i ungskogen, under träden och på 
de kala, obevuxna fälten. 
RAMANN har gjort en del liknande undersökningar af sandjordar i 
norra Tyskland och kommit till samma resultat angående porositetens 
växling på olika djup i marken. Jämförda med de tyska undersöknin- 
garna höra de öfversta skikten i försöksfältet till de tätt lagrade sand- 
jordarna.! 
Med jordens vattenkapacitet förstår man dess förmåga att upptaga 
och under en längre eller kortare tid kvarhålla en viss kvantitet vatten. 
Vattenkapaciteten beror af markens mekaniska beståndsdelar, af dess 
porositet och dess lagring. Man plägar tala om jordens minsta eller 
största vattenkapacitet. Den minsta vattenkapaciteten utgör ett mått på 
den mängd vatten, som kvarhålles af marken och icke rinner ned i dju- 
pare lager, den största vattenkapaciteten åter är ett mått på den vatten- 
mängd, som jorden förmår fasthålla i närheten af grundvattnet. 
Den högsta vattenkapaciteten kan bestämmas genom laboratorieför- 
sök. För detta ändamål -har användts en af WAHNSCHAFFE närmare 
beskrifven apparat.” Jorden, som skall undersökas, fylles i zinkcylindrar, 
hvilkas botten utgöres af ett fint metallnät. Zinkcylindrarna placeras i ett 
kärl med vatten, som räcker c:a en half cm. ofvan cylinderns botten. 
En glaskupa ställes öfver de jordfyllda cylindrarna för att skydda dem 
mot afdunstning. Genom vägning bestämmes den mängd vatten, som 
jorden uppsuger. Mot laboratorieförsöket kan alltid anmärkas, att jor- 
den aldrig blir på samma sätt packad i kärlen som i naturen, ofta blir 
den tätare sammanpressad. Af de i nedanstående tabell meddelade 
siffrorna framgår nämligen, att porositeten är betydligt mindre hos jor- 
den i cylindrarna än i marken. Dessa bestämningar bidraga dock i sin 
mån att belysa de olika, fysikaliska egenskaper, som jordar af olika 
mekanisk sammansättning äga. 
Af de i tabellen n:o 5 meddelade siffrorna framgår att vattenkapaciteten 
är störst hos hvitsanden, därnäst hos rödsanden. De ovittrade sand- 
skikten ha en betydligt lägre vattenkapacitet än de öfre vittrade. Den 
på I m:s djup å ett ställe anträffade mjälan har däremot ungefär samma 
! Jmfr. RAMANN. Bodenkunde, II. Aufl. 1905. sid. 231. 
? Anleitung zur wissenschafhlichen Bodenuntersuchung. II Aufl. Berlin 1903, sid, 162. 
