284 HENRIK HESSELMAN. 
gick den till 51,3 mm., nederbördsdagarnas antal var 11. Äfven okto- 
ber var fuktig, nederbörden var större än den normala, vid Fagerheden 
mättes icke mindre än 96,v mm., hvaraf 27 mm. före den 10:de okt., 
då jordprofven för fuktighetsbestämningarna togos. 
Sommaren och hösten 1909 voro sålunda i sin helhet fuktiga och 
regniga. 
Undersökningarna öfver fuktighetens mängd och fördelning i heden 
ha sålunda verkställts 
1) under en någorlunda normal och vacker sommar (sommaren 1906); 
2) under en synnerligen skarpt utpräglad torrperiod (juli—aug. 1908); 
3) under en mycket fuktig sommar och höst (aug. och okt. 1909). 
Det största intresset knyter sig utan tvifvel till observationerna under 
torrperioden. Den roll, som fuktigheten i sanden kan spela för skogens 
föryngring, bör då framträda klarare och tydligare än under fuktiga år. 
Under nederbördsrika somrar är dessutom jorden ofta genomgående så 
fuktig, att äfven sådan mark, som på grund af sin fysikaliska beskaffen- 
het i regel är torr, innehåller mer än tillräckligt med vatten för vegeta- 
tionens behof. 
I föregående kapitel redogjordes närmare för sandens olika samman- 
sättning på olika platser och på olika nivåer på en och samma plats. 
Af denna redogörelse framgick att det fanns en mycket stor skillnad 
mellan de öfversta och nedre sandskikten i afseende på mekaniska be- 
ståndsdelar, porositet och vattenkapacitet, så att de öfversta sandskik- 
ten hade den största förmågan att upptaga och kvarhålla den fallande 
nederbörden. Några af de under sommaren 1908 gjorda observationerna 
må belysa den roll, som dessa egenskaper hos de olika skikten spela i 
naturen. 
I nedanstående tabeller finner man uppgifter om sandens samman- 
sättning, porositet och fuktighet på olika djup. 
De i tabellen meddelade siffrorna visa nogsamt, att fuktighetens för- 
delning på olika djup i det närmaste beror af sandens sammansättning 
och porositet. Hvitsanden är fuktigast, därnäst kommer rödsanden. De 
ovittrade sandskikten på ett djup från 45 till go cm. innehålla mycket 
mindre vatten än de öfversta. Beräknas vattentillgången per volyms- 
enhet jord innehåller hvitsanden ungefär 2,5; gånger så mycket vatten 
som de ovittrade sandskikten. Det är dessutom att märka, att denna 
serie är tagen den 15:de aug., då en utpräglad nederbördsbrist rådde i 
trakten. Den på 1 m:s djup anstående mjälan är däremot fuktigare än 
de öfversta sandskikten. Den innehåller per liter jord 359,4 gr. vatten, 
medan hvitsanden på samma volymsenhet innehåller 107,0 gr. Emeller- 
tid spelar detta mjälskikt ingen roll för vegetationen, då det har en rent 
