NORRLÄNDSKA TALLHEDAR. 287 
öppna fälten, mindre tillgång på vatten däremot under trädet med för- 
yngring under kronan. Detta beror åtminstone till väsentlig del därpå, 
att i en del af de undersökta fallen sanden från ungskogen varit mera 
rik på finmaterial än sanden på de öppna fälten, den förra har haft 
större vattenkapacitet. Större finhet hos sanden gynnar utan tvifvel 
föryngringen och kan ha varit en bidragande orsak till ungskogens ut- 
veckling på dessa platser. Dessa egenskaper hos sanden ha dock icke 
någon afgörande betydelse. Man finner såsom tabellerna nr:s 11—13, 
n:o 6 och n:o 4 visa, ingen direkt öfverensstämmelse mellan föryngrin- 
gens beskaffenhet och sandens sammansättning, porositet och vattenka- 
pacitet. 
Af observationerna framgår sålunda dessutom, att de i närheten af 
de gamla träden uppväxande plantorna samt träden i ungskogarna, äro 
underkastade mycket större växlingar i sandens fuktighet än de små, 
odugliga tallplantorna å de kala fälten. Under perioder med fuktig 
väderlek innehåller sanden på de öppna fälten betydande mängder vatten, 
om icke alltid så mycket som sanden i ungskogarna, under torrperioder 
är sanden t. o. m. fuktigare på dessa platser än annorstädes. Tallplan- 
torna å de öppna fälten lida hvarken af fuktighet eller af vattenbrist, 
de stå rotade i sand med någorlunda konstant vattentillgång. Orsaken 
till den långsamma föryngringen och plantornas usla beskaffenhet kan 
därför svårligen sökas i bristande vattentillgång i mineraljorden. 
Förklaringen till dessa här omnämnda företeelser ligger dels i sand- 
lagrens fysikaliska beskaffenhet, dels också i trädens förmåga att uttorka 
marken. Vid nederbörd upptaga sandskikten växlande mängder vatten, 
allt efter deras vattenkapacitet. Under torrperioder uttorkar sanden för- 
nämligast på grund af vegetationens transpiration. VWVattenförbrukningen 
är starkast i ungskogarna och omkring de gamla kvarlämnade träden, 
medan den sparsamma vegetation å de kala fälten förbrukar jämförelse- 
vis ringa mängder vatten. De kala fälten skyddas dessutom mot af- 
dunstning af det tunna humustäcket, som ligger som en fit eller ett 
täcke öfver sanden, utestängande denna för direkt bestrålning. 
Under helt andra afdunstningsbetingelser än sanden befinner sig 
däremot humustäcket. Å de kala fälten är det direkt utsatt för vind och 
sol, under de fristående träden och i ungskogen däremot mer eller mindre 
beskuggadt. Medan sanden är fuktigast på de kala fälten och torrast i 
ungskogarna och under de fristående träden, råder ett motsatt förhållande 
med humustäcket. Det blir mest uttorkadt på de kala fälten, minst i 
ungskogarna och under träden. Detta framgår tydligen af i tabell 
n:o 14 meddelade observationer. 
Förut har omnämnts att tallarnas höjdtillväxt blir ganska snabb, 
