FÖRSÖKSUNDERSÖKNINGEN AF SKOGARNA I VÄRMLANDS LÄN. SA 
att, såsom föreslagits, anslaget för ändamålet, om sådant beviljas, i riksstaten 
upptages såsom förslagsanslag. 
På grund af hvad sålunda anförts och då det synes utskottet af vikt, att 
anslaget må kunna disponeras för undersökningens omedelbara påbörjande, 
får utskottet hemställa, 
att Riksdagen, med bifall till Kungl. Maj:ts förevarande proposition, 
må för utförande af en försöksundersökning rörande virkestillgång och tillväxt m. m. 
af skogarna i Värmlands län å extra stat för år 1911 anvisa ett förslagsanslag 
af 60,000 kronor med rätt för Kungl. Maj:t att under år 1910 af tillgäng- 
liga medel förskottsvis för ändamålet utanordna erforderlig del af beloppet. 
Stockholm den 3 maj 1901. 
På jordbruksutskottets vägnar: 
THEODOR ODELBERG. 
Denna utskottets hemställan har af båda kamrarne bifallits. 
SKOGSBRUKSPRAKTIKA. 
Instruktion för utförande af skogsdikningar. 
En dikningsinstruktion åsyftar ju att i kortfattade och tydliga ordalag 
lämna sådana närmare föreskrifter, att arbetet blir så effektivt som möjligt. 
Om man kunde använda en enda gemensam instruktion vid utförandet af 
alla skogsdikningar, vore ju detta en påtaglig fördel. Emellertid torde olika 
förhållanden, under hvilka arbetena fortgå, dock påfordra jämkningar i orda- 
lydelsen, 
Följande instruktion är utarbetad för att användas vid af Västerbottens läns 
hushållningssällskap planlagda dikningar å hemmansägares skogar. Den torde 
kunna komma till användning å sådana skogsdikningsföretag i allmänhet, där 
tillsyningsmän icke anses kunna tillhandahållas, och där kompletteringsarbeten 
efter afsyningen ej heller böra ifrågakomma, utan skogsägaren endast med 
tillhjälp af instruktionen skall uppvisa ett fullfärdigt arbete vid afsyningen. 
1. Dikets storlek. a. Såvida icke i kontraktet annorlunda bestämmes, 
skall diket upptagas så, att det vid afsyning håller de angifna måtten. 
b. Å tufviga myrar får djupet icke mätas från tufvorna, utan från den 
egentliga myren. 
ce.  Dikena skola upptagas minst till det bestämda djupet, äfven om botten 
dessförinnan anträffas. Detta gäller särskildt beträffande afskärnings- 
diken. (Afskärningsdiken både uppsamla och afleda vattnet; aflopps- 
diken endast afleda det till närmaste utlopp.) Skulle å mark, där af- 
loppsdike skall framdragas, någon mindre s. k. svacka förekomma, är 
det dock viktigt att tillse, att dikesdjupet där icke blir större, än att 
vattnet får godt aflopp. 
