SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1910, H. 7—38. 
Förslaget rörande revision af ijiaktlagsstiftningen. 
I. Inledande föredrag 
vid Föreningens för Skogsvårds årsmöte. 
Af ÅA. WAHLGREN. 
Det förslag till revision af gällande jaktlagstiftning, för hvilket jag 
anmodats att i dag redogöra för Skogsvårdsföreningen, har på grund af 
nådigt bemyndigande den 6 augusti 1908 utarbetats af en kommitté, 
bestående af grefve Thott, ordförande, professor Lönnberg, häradshöf- 
ding Zethelius och min ringa person. Kommitténs uppdrag har gällt 
dels en fullständig revision af gällande jaktstadga, dels utredning, huru- 
vida genom uppställande af fordran på lösande af jaktpass eller annat 
dylikt sätt en måttlig afgift kunde uttagas af utlänningar, som ville inom 
riket utöfva jakt, dels slutligen afgifvande af de öfriga förslag, hvartill 
berörda revision och utredning kunde föranleda. 
I anförande till statsrådsprotokollet vid förenämndt tillfälle beteck- 
nade chefen för jordbruksdepartementet såsom själffallet, att vid en revi- 
sion af jaktstadgan det måste vara af synnerlig vikt att söka skilja mel- 
lan de bestämmelser, som skola äga natur af lag och dem som böra 
meddelas på administrativ väg. Ett utsöndrande af de förra, hvilka icke 
kunna ändras i annan än den i 87 $ regeringsformen föreskrifna ordning, 
måste i hög grad underlätta sträfvandena att erhålla en efter förhållan- 
dena lämpad, effektiv lagstiftning rörande hushållningen med jakten. På 
grund häraf särskiljes i kommittérades förslag till revision af jaktstadgan 
dels: Förslag till lag om vrätt till jakt (jaktlag), 
» » » jaktstadga. 
I förslaget till lag om rätt till jakt ha influtit de civilrättsliga be- 
stämmelserna om hvem jakträtt tillkommer, i hufvudsak svarande mot 
1 $ samt 3—10 $ i gällande jaktstadga. I samma lagförslag ha vidare 
upptagits de öfriga bestämmelser, hvilka afse att i jakträttsligt hänseende 
reglera rättsförhållanden emellan enskilda personer. Därjämte ha i lag- 
förslaget ansetts böra inflyta hufvudstadgandena rörande jaktpass såsom 
villkor för utländsk undersåtes rätt att här i riket utöfva jakt. Skälet 
härtill är, jämte lämplighetshänsyn, att man ansett nödigt att för den 
