FÖRSLAGET RÖRANDE REVISION AF JAKTLAGSTIFTNINGEN. SIW 
jämte föreskrifves, att markägaren inom viss kort tid skall underrättas. 
Härigenom torde i dessa fall bägge parternas rätt vara nöjaktigt till- 
godosedd. 
Varg och järf få fortfarande förföljas och jagas på annans område, 
men däremot har rätten att äå annans område jaga lo och björn bort- 
tagits, emedan båda dessa djurarter numera äro så sällsynta, att de icke 
utan jakträttsinnehafvarens tillstånd synts böra få jagas på hans mark. 
Rätten att döda skadliga djur, som tillfälligtvis anträffas, har äfven 
inskränkts till att gälla endast varg, järf och själ, dock med rätt för en 
hvar att i gård där han bor eller trädgård som han innehar döda vissa 
andra skadliga djur, äfven om han i öfrigt ej äger jakträtt. 
Kommittérade stöda sitt förslag härutinnan på den erfarenheten, att 
rätten att å annans mark döda villebråd lätt kan tagas till förevändning 
för oloflig jakt och icke bör medgifvas annat än i nödfall. Då det antal 
skadliga djur, som enligt nu gällande bestämmelse dödas på annans 
mark, säkerligen icke är stort, och bestämmelsen icke lämnar något afse- 
värdt bidrag till de skadliga djurens efterhållande, har man ansett den 
ifrågavarande rätten utan olägenhet kunna inskränkas på föreslaget sätt. 
Härtill kommer, att åtskilliga af de pälsbärande rofdjuren såsom lo, räf, 
mård och utter äro så värdefulla, att rätten att döda och behålla dem 
bör förbehållas jaktsrättsinnehafvaren. 
I $ 18 föreslås, att bulvan för fågelskytte ej må uppsättas närmare 
annans jaktområde än 200 meter. Detta förslag är framkalladt på grund 
af de många klagomål som kommit till kommitténs kännedom om bul- 
vanskyttets förödande inverkan på orrfågelstammen. Förmedels bulvan 
kan orrfågel lockas från angränsande vidsträckta områden, och ägaren 
till en inom ett större jaktområde belägen liten täppa med ett par björ- 
kar kan alldeles omintetgöra rågrannarnas alla ansträngningar till fågel- 
stammens bevarande eller höjande. Från flera håll framkastade yrkanden 
att bulvanskyttet skulle alldeles förbjudas har kommittén icke ansett sig 
kunna föreslå, då detta skytte, bedrifvet med urskiljning, kan väl öfver- 
ensstämma med god jaktvård och dessutom har gammal häfd för sig i 
vårt land. 
En annan liknande inskränkning i rätten till utöfvande af jakt å 
eget område har föreslagits i $ 19, som bestämmer att å jaktområde 
till hvilket icke hör större sammanhängande areal än 100 hektar, jakt- 
rättsinnehafvaren icke under samma år får fånga eller fälla flera än ex 
älg eller hjort, och å jaktområde, som ej är öfver 50 har, ej flera än 
två rådjur. 
Båda dessa $$ beröra frågan, huruvida icke en viss minimiareal rätte- 
ligen borde förutsättas för utöfvande af jakträtt. 
