3606 A. WAHLGREN. 
Det sålunda förbrutna skall å offentlig auktion försäljas och tillfaller 
försäljningssumman, efter afdrag af omkostnader, fattigkassan i den kom- 
mun, där förseelsen ägt rum. I Danmark, där bestämmelser liknande 
de närmast ofvan föreslagna, äro gällande ha de visat sig vara ett godt 
medel att motverka den olofliga jakten. I fråga om öfverträdelser af 
jaktstadgans föreskrifter hafva för jakt i förbjuden tid bötesmaximum 
höjts från 200 till 300 kr., och om älg därvid fällts böra böterna ej 
sättas lägre än 200 kr. Vid itereradt brott är äfven härvidlag bössa, 
jaktredskap och hundar förbrutna, hvarjämte den felande städse är pliktig 
ersätta vållad skada. 
För förseelse, som begås af barn under 15 år anses fader, målsman 
eller husbonde böra svara, därest förseelsen skett med hans vetskap och 
ej visas kan att han gjort hvad på honom ankommit för att förekomma 
densamma. Sistnämnda bestämmelse, som är i analogi med stadganden 
i brännvins- och ölförsäljningsförfattningarna, torde ha sin största bety- 
delse däri, att minderårigas användning till motande af vildt från annans 
område ej längre med samma trygghet som nu kan ske. 
Slutligen föreslås att böter, som enligt jaktlagen eller jaktstadgan 
ådömas skola fördelas sålunda, att ?/, tillfalla åklagaren och '/; den £ozm- 
mun där öfverträdelsen ägt rum. Att kronans nu utgående andel af 
böterna föreslagits böra tillfalla kommunen är motiveradt af sträfvandet 
efter att göra kommunerna intresserade af jaktöfverträdelsernas beifrande. 
I förslaget till kungörelse angående grunderna för tillgodogörande 
af kronans jakträtt, hvilken författning är afsedd att ersätta och komplet- 
tera $ I och 2 i nu gällande jaktstadga, preciseras först de kronans 
marker där jakträtten utöfvas af konungen och öfriga, som där tillerkänts 
jakträtt. Till de i förenämnda $ I uppräknade skogar hafva här till- 
kommit från kronans jordbruksdomäner vid utarrendering undantagen 
skog äfvensom statens till bergshandteringens och sågverksrörelsens 
understöd anslagna skogar. Den jakträtt, som å dylika kronans marker 
hittintills varit tillerkänd chefen för domänstyrelsen samt skogsstatens 
tjänstemän har i stort sedt bibehållits. Bland de djur, som i dessa mar- 
ker icke utan konungens särskilda tillstånd få fällas, har nu upptagits 
äfven björn, såvidt denna icke anfallit människa eller husdjur, då han 
efter vederb. skogsstatstjänstemans tillåtelse får fällas. För nyttigt vildt 
som fälles å förenämnda marker, med undantag af dem, som äro ställda 
till konungens disposition skall ersättning af den jagande till statsverket 
utgifvas efter det värde, domänstyrelsen för hvarje särskildt slag af sådant 
villebråd bestämmer. Sådan ersättningsskyldighet åligger dock icke skogs- 
statens och skogsläroverkens tjänstemän och betjänte i afseende å ville- 
bråd, som af dem fälles i deras tjänstgöringsområden och icke försäljes. 
