372 NILS G. RINGSTRAND. 
hvartill lån å egendom meddelas, må endast jordvärdet, men icke åbygg- 
nad, skog eller annat, som kan från egendomen skiljas, tagas i beräk- 
ning.» — Ehuru vi ännu icke äga material för värdesättning af våra 
skogar, kunna vi dock klart förstå, att det är stora värden, som genom 
den nu citerade föreskriften icke kunna få användas såsom realhypotek 
vid ett hänvändande till en hypoteksförening med ansökan om kredit, 
och detta ehuru de ifrågavarande värdena under vissa förutsättningar 
synnerligen väl torde lämpa sig såsom realhypotek. 
Om än å ena sidan samma princip, som gäller för de svenska hypo- 
teksföreningarnas lån, eller lånegifningens inskränkande till viss andel af 
jordvärdet — ren eller i modifierad form — ännu har en vidsträckt till- 
lämpning i andra länder, och försök att åstadkomma ändring härutinnan 
på vissa håll mötts af motstånd, så har dock å andra sidan skogens 
användbarhet såsom realhypotek äfven funnit ett förtjänt beaktande. 
Först torde detta hafva ägt rum i Preussen och där af en utaf de s. k. 
»Landschaften». Dessa äro kreditsammanslutningar af jordbrukare. 
Bland dem är det äldsta »die schlesische Landschaft», som bildades 
efter sjuåriga krigets «lut för att genom utgifvande och försäljning af 
pantbref, för hvilkas gäldande Aela föreningen svarade, stärka den en- 
skilde medlemmens kredit och skaffa honom det kapital, som kunde er- 
fordras, för att han skulle kunna bibehållas i besittningen af sin egen- 
dom, eller för att han där skulle kunna efter kriget återupptaga sitt 
landtbruk. Dessa slags hypoteksföreningar hafva fått en ganska vid- 
sträckt utbredning, hvilket ju också blir rätt förklarligt, då man tager 
hänsyn till den princip, på hvilken de hvila: allas ansvarighet för alla, 
och som hos dem förutsätter ett lika stort intresse, för att det utlånade 
kapitalet må vara säkerställdt, som för att gäldenären må ekonomiskt 
förkofras. Att här ingå på de bestämmelser, som gälla för alla dessa 
föreningar, skulle föra mig för vida. Jag vill endast omnämna, att de 
flesta af dem inskränka sin kreditgifning till ett belånande af viss del utaf 
markvärdet, vid hvars beräknande olika föreningar följa mycket olika 
grundsatser. En ändring i detta afseende vidtogs år 1859 af den här 
ofvan omnämnda schlesiska hypoteksföreningen, som sedermera fått en 
efterföljare uti den ostpreussiska. Dessa båda föreningar lämna lån på 
grund af en skogs beräknade afkastning. 
Då de bestämmelser, som gälla för dylik belåning, kanske ej äro 
allmännare kända, vill jag tillåta mig att för orientering i den nu före- 
liggande frågan lämna en kortfattad redogörelse för desamma. 
I den osipreussiska föreningen kan skog, som har en areal af minst 
100 har, få belånas. Till det på grund af egendomens markvärde er- 
hållna belåningsvärdet lägges då skogens värde, beräknadt genom kapi- 
