OM BELÅNING AF SKOG. 379 
ord vara skyddade för rofhuggning, som stundom kanske rent af för- 
hindras genom tillfälle till belåning af skogen. Jag tänker härvid när- 
mast på de fall, då arfskiften, utlösande af medarfvingar eller andra 
dylika på grund af ett rättsförhållande uppkommande situationer kunna 
fresta till eller kanske rent af nödvändiggöra skogskapitalets tillgripande, 
om icke penningar på annat sätt kunna anskaffas. 
Då belåning af skog lämpligen endast kan ske i den form, att långa 
amorteringslån lämnas — en fråga, till hvilken jag strax skall återkomma 
— så måste det blifva i lånegifvarens intresse, att den skogbärande mar- 
ken bibehålles såsom producerande, d. v. s., att föryngringen tillgodoses, 
vare sig nu detta — beroende af ortsförhållandena — sker genom ett 
sådant ordnande af afverkningarna, att den naturliga föryngringen främjas, 
eller genom föreskrift om kulturer. En sådan kontroll öfver föryngringen, 
utöfvad af en lånegifvare, blir enligt sakens natur mera effektiv, än den, 
som det är skogsvårdsstyrelserna möjligt att utöfva med stöd af skogs- 
lagens rätt tänjbara föreskrifter. Både härigenom och genom att ordna 
afverkningarna utgör skogsbelåningen en god komplettering till skogs- 
lagarna. ; 
Den betydelse för skogsstatistiken, ett hos oss alltför mycket för- 
bisedt stöd för skogshandteringen, som skogsbelåningen kan hafva, bör 
ej heller lämnas oanmärkt. Först och främst kan genom de skogs- 
undersökningar, som föregå belåningen, material erhållas för att kom- 
plettera den inventering af våra skogstillgångar och den undersökning 
af dessas tillväxt, hvilka man genom den förväntade rikstaxeringen afser 
att erhålla. Vidare böra låntagarnas uppgifter angående afverkningar, 
kulturer m. m. kunna lämna en värdefull tillökning till den fortlöpande 
statistik öfver de enskilda skogarnas afkastning och den enskilda skogs- 
vården, hvilken man må hoppas komma att om ej förr så efter rikstaxe- 
ringens afslutande påbörjas. Till besvarande af den viktiga frågan angå- 
ende den inhemska virkesförbrukningens storlek bör skogsbelåningen 
kunna lämna ett värdefullt bidrag. 
Förutom att skogsbelåningen sålunda kan utöfva ett gynnsamt in- 
flytande på landets skogshushållning, kan den äfven vara af en stor social- 
politisk betydelse. Om nämligen bondeklassen, som kanske mest är den, 
hvilken kan taga dessa lån i anspråk, beredes tillgång till en kredit, 
som stärker dess ekonomi, så kommer försäljning af dess egendom säker- 
ligen mindre ofta än nu kan vara fallet att äga rum. Tillfälle till skogs- 
belåning är ett medel att stärka bondeklassen. 
Om nu de fördelar, hvilka af skogsbelåningen kunna vara att för- 
vänta, äro så väsentliga, att ett beslut om dess införande vore önsk- 
värdt, så blir den nästa fråga, hvilken osökt framställer sig till besva- 
