34 NILS G, RINGSTRAND. 
(SE 
melsen, att från bruttoinkomsterna afdragas bl. a. för mötande af för- 
luster genom olycksfall såsom på grund af eld, 12 & för barrskogar, 
8 Z för medelskogar och högskogar af löf och 4 2 för lågskogar. Samma 
afdrag tillämpas af Deutsche Grundkreditbank zu Gotha. Den ostpreus- 
siska föreningen har däremot inga dylika bestämmelser. 
Brandförsäkringens nödvändighet eller icke beträffande belånade 
skogar blir direkt beroende af den belåningsgräns, som uppdrages. Ju 
vidare denna är, desto större blir fordran på säkerhet mot de faror, 
som hota skogen genom brand. Att en viss belåning utan brandförsäk- 
ring mycket väl kan medgifvas beror ju däraf, att elden ej fullständigt 
förstör virket i de träd, som uppnått något gröfre dimensioner och gifva 
skogen dess mesta värde såsom hypotek. De yngre bestånden eller 
mindre träden kunna visserligen blifva helt och hållet värdelösa, sedan 
en skogseld öfvergått dem, men de bidraga å andra sidan i mindre grad 
till skapande af det värde, som är belånadt. Säkerheten för lånet blir 
ej — vid en i öfrigt försiktigt dragen belåningsgräns — i någon beak- 
tansvärd grad förminskad genom dem öfvergången eldsolycka. — Om 
emellertid försäkringstvång ej ingår uti belåningsvillkoren, så bör låne- 
gifvaren uti lånekontraktet införa sådana bestämmelser, som kunna i 
någon mån ersätta försäkringen. En sådan vore t. ex., att, därest skog 
på grund af öfvergången eld måste afverkas med större belopp än hus- 
hållningsplanens årsafverkning, låntagaren skulle vara skyldig att — be- 
roende af afverkningens omfattning — göra antingen emot afverkningens 
storlek svarande amortering å lånet eller besparing i kommande års af- 
verkningar. Ett sådant substitut för försäkring vid skogsbelåning kan 
emellertid endast betraktas som ett provisorium. En brandförsäkring 
kommer att väsentligt höja hypoteksvärdet, hvarför det blir af stor vikt 
för skogsägarna att få denna fråga på ett lämpligt sätt ordnad. — Då, 
såsom redan framhållits, det hufvudsakligen är de yngre bestånden, 
hvilka skadas af eld, torde en framtida fordran på försäkring kunna be- 
gränsas till bestånd af viss ålder. Detta synes mig rättvisare och mera 
ägnadt att stärka den svagare delen af skogshypoteket än att försäkra 
viss kvot af dettas värde, hvarom förslag äfven framställts. 
Man har — mest från försäkringshåll — framkastat den tanken, att 
försäkringen endast skulle bereda skogsägaren ersättning för de med 
markens skogsodling förenade kostnader. En sådan försäkring inne- 
bure ej någon ersättning för liden skada, hvilket väl bör vara en för- 
säkrings ändamål; den godtgjorde ej skogsägaren för de många år, med 
hvilka elden förlängt hans eller hans efterträdares i äganderätten väntan 
på skörd. Ej heller kan den sägas öka säkerheten hos hypoteket. Den 
blir alltså en halfmesyr. Försäkringens uppgift skall vara att lämna er- 
