STÖRRE AFKASTNING FRÅN VÅRA SKOGAR. 421 
förbättrande af skogsarbetaretorp. Mest praktiskt torde det vara, att upp- 
föra hus afsedda för tvenne familjer, eventuellt med någon treflig kam- 
mare på vinden för extrafolk. Till lägenheten skall ej mera jord ansläs, 
än att med den kan födas en eller ett par kor för hvardera familjens räk- 
ning. Någon dragare behöfver icke finnas. De få dagar under året, en 
sådan kräfves, kan den med säkerhet lätt få legas. Så fort torpet är så 
stort, att en dragare erfordras och hålles, kommer innehafvarens största 
intresse helt naturligt inriktas på att erhålla körförtjänst, och ändamålet 
med det hela är förfeladt. = Särskildt å bruksskogarna gör man säkert 
klokt uti att låta skogsarbetarna få behålla en del gamla privilegier såsom 
rättighet att erhålla viss kvantitet mjöl till reduceradt pris, skolpengar 
för barnen och naturligtvis fri vedbrand etc., allt förmåner, hvarå de tyckas 
sätta stort värde. Härigenom komma de att intaga en lycklig särställ- 
ning gentemot industriarbetarna, hvilka ju allt allmännare numera erhålla 
sin aflöning endast kontant. I kristider kan fördelen häraf för industri- 
och skogsägaren blifva af icke oväsentlig betydelse. 
Under öfvergångsperioden, innan jag eventuellt erhållit tillräcklig 
ordinarie arbetskraft för den intensiva skogsvårdens bedrifvande, måste 
jag naturligtvis söka erhålla extra sådan, om möjlighet därtill förefinnes. 
I tider af sådana lågkonjunkturer och allmän arbetsbrist, som förliden 
vinter, låter det sig nog i allmänhet göra; för ett par år sedan var 
det däremot hart när omöjligt. Jag har förmärkt, att om endast en någor- 
lunda hygglig bostad kan erbjudas lösfolket, underlättar detta betydligt 
anskaffandet af sådant. Där bostadsbrist föreligger är att rekommendera upp- 
förandet af en eller flera snygga baracker, ett experiment, som efter hvad 
jag vet med framgång försökts. För att sporra extrafolket till uthållighet 
i arbetet, kan äfven lifligt rekommenderas införandet af ett premierings- 
system å arbetskvantiteten. Om jag t. ex. i regel betalar 12 öre per 
kolkors, betalar jag 13 öre, så snart 500 kors tärdighuggits, 14 öre, då 
1,000 kors, och 15 öre, då 1,500 kors äro klara till afräkning, dessa 
priser då verkande retroaktivt. 
Vi få emellertid icke förglömma, att här framlagda förslag endast afse 
en öfvergångsperiod. Vår sträfvan bör allvarligt inriktas på att erhålla 
en fast, duglig skogsarbetarestam, nöjaktigt stor för utförande af de ordi- 
narie skogsarbetena. Den förutan är full rationell och intensiv skogsvård 
icke tänkbar. 
Det klagas öfver att afverkningarna i vårt land öfverskrida tillväxten. 
Med oro ser man därför skogsbrukets framtid an. Men här är ej tid 
att klaga och oroa sig. I stället skola vi vakna upp, innan det blir för 
sent. Om vår regering och riksdag med en klok, måttfull, väl afvägd 
lagstiftning vill stödja vår skogsvård, om våra skogsägare med staten 
