424 DISKUSSION. 
vård, som bedrifves. Instruktivt vore därför att få höra anledningen till detta 
och hvilka åtgärder, som borde vidtagas, 1 synnerhet från lagstiftningens sida, 
för att i vårt land måtte införas en intensiv skogskultur, så att våra skogar 
skulle kunna blifva åtminstone något så när likställda med Tysklands, om än 
icke fullt jämbördiga med dessa. 
Inom riksdagen har jag väckt en motion, som går ut på befrämjandet af 
skogsskötseln i mellersta och södra Sverige, och för mig vore det synnerligen 
intressant, då jag nu befinner mig midt ibland Sveriges mest framstående 
forstmän, att få erfara, på hvilka riktlinjer vi böra slå in, för att våra skogar 
genom en uthållig skötsel skola kunna gifva större inkomster, än hvad som 
nu är fallet. Jag hoppas därför, att debatten i detta spörsmål ännu icke må 
vara afslutad. 
Ofverjägmästare Wallmo: Med anledning af hvad den senaste ärade 
talaren yttrade ber jag att få draga fram ett exempel på hvad jag förstår med 
intensiv skogsskötsel. I en skog, Alkvettern, som mången af oss känner väl 
till, började man år 1893 med hvad man kallar intensiv skogsskötsel. Arealen 
utgjordes då af 6,000 hektar produktiv skogsmark. Sedermera hafva ytter- 
ligare 1,000 hektar inköpts. År 1893 lämnade dessa 6,000 hektar skogsmark 
en ärlig afkastning a 14,000 kubikmeter. En trakthuggningsplan fanns upp- 
rättad för skogen i fråga. Enligt denna var omloppstiden satt till 8o år. Det 
förekom s. k. gallring i ungskogsbestånden, hvarvid småträden togos bort så- 
som på den tiden brukligt var. Med det extensiva bruk, som då därstädes 
förekom, afkastade skogen som sagdt 14,000 kubikmeter. År 1893 ändrades 
emellertid skötseln helt och hållet, och man öfvergick till intensiv skogsskötsel. 
Denna hade till följd, att afverkningen från år 1893 till närvarande stund — 
det gjordes en taxering för ett år sedan — kunnat ökas ända upp till 21,000 
å 22,000 kubikmeter. Om man bortser från senast inköpta 1,000 hektar 
och blott håller sig till de cirka 21,000 kubikmeters afkastning från den gamla 
marken, så finner man, att afverkningen under loppet af 17 år ökats med 50 
procent. Men icke nog med detta, skogskapitalets värde har under dessa 17 
år höjts med 600,000 å 800,000 kronor. Och det är icke tal om, att icke 
denna ökning af afverkningen och af kapitalvärdet beror på den omtanke, 
som ägnats skogsvården från alla vederbörandes sida. 
Detta var ett exempel. Vidare ha vi skogen till Högsjö, som kan tjäna 
som ett annat exempel. Det kan ju för öfrigt vara af intresse att nu tala 
litet om Alkvetterns och Högsjö skogar, enär vår utmärkta sekreterare i för- 
eningen nyligen bragt på tal, att vi till nästa år borde företaga en exkursion 
till dessa båda skogar i samband med beseende af Örebroutställningen. Det 
blir då jämnt 10 år sedan den sista stora exkursionen till de båda skogarna i 
fråga, och det kan ju vara roligt att se om dem igen. 
Beträffande Högsjö ber jag äfven att få anföra några siffror, men jag 
beklagar, att jag icke var beredd på detta och därför icke tagit några 
papper med mig utan måste lita uteslutande på mitt minne. Ar 1896 kom 
jag i förbindelse med ägaren till Högsjö. Han ville införa hvad man kallar 
intensiv beståndsvård och skogsskötsel. Jag gjorde där blott en förberedande 
undersökning på fyra dagar och kom till det resultat, att tillväxten var cirka 
9,000 kubikmeter. Men då skogskapitalet såsom nästan alltid är fallet 
med skogar, som varit underkastade trakthyggesbruk, icke var norrnalt, rådde 
