STÖRRE AFKASTNING FRÅN VÅRA SKOGAR. 42 
in 
jag ägaren att afverka cirka 10 2; mindre än tillväxten för att öka kapitalet 
till det normala. Någon afverkning kom emellertid ej till stånd det året, 
och påföljande år öfvertalade ägaren mig att taga hand om äfven denna skog. 
Jag började med att göra tillväxtundersökningar och taxerade alla bestånd till 
5 &. Tillväxten befanns var 9,500 kubikmeter. Resultatet af min förut- 
nämnda okulärtaxering kom sålunda mycket nära det verkliga värdet. Detta 
var år 1897. Timmermängden utgjordes då af 230,000 timmerträd. Årligen 
bokfördes sedermera hvarenda pinne, som höggs i skogen. I fjol gjordes en ny 
5: procenttaxering på skogen. Under hela denna 12-åriga intervall hade det 
huggits några procent under tillväxten, för att man skulle öka kapitalet. Den 
nu senast gjorda stora tillväxtundersökningen visade en årlig tillväxt af 10,500 
kubikmeter, och timmerträden hade ökats till öfver 300,000 st. Det är dess- 
utom att märka, att kubikmassan, som 1897 utgjorde 276,000 kubikmeter, 
hade ökats till 293,000. Men utom det att kubikmassan själf ökats, hade den 
förlagts på mycket värdefullare sortiment, ity att antalet timmerträd i de gröfre 
stamklasserna väsentligt ökat. 
Genom den intensiva vården af bestånden har man således icke blott 
höjt årliga tillväxten med cirka 1,000 kubikmeter utan äfven ökat kapitalvärdet 
med ett par tre hundra tusen kronor. 
Vid Alkvettern och Högsjö fanns redan från början på skogen bosatt 
ett ganska stort antal skogarbetare, som kunde utföra behöfliga arbeten, men 
så är icke alltid förhållandet på våra statsskogar. Man får därför gripa verket 
an och därstädes skaffa sådana i tillräckligt antal. Och god början är redan 
gjord. Inom mitt distrikt, som jag bäst känner till, ha vi årligen byggt hus 
både för hästtorpare och för skogsarbetare och sökt ordna det så, att vi kunnat 
få en fast personal, ty utan en sådan är det absolut omöjligt att komma 
någonstans. Om jag besöker en skog, där det saknas fast personal och råd- 
gör med jägmästaren angående vidtagande af den eller den åtgärden med 
bestånden, så får jag oftast till svar: hvarifrån skall man taga folk? Det kan 
vara en tillfällig rusning till skogen af arbetare, beroende på fluktuationen i 
arbetsmarknaden, men man kan i alla fall ej uträtta mycket med lösa arbetare. 
För 8 eller 10 år sedan kunde man använda dem, ty då stannade de kvar 
hela månader i skogen, men nu, så snart en sådan arbetare hållit på med 
arbete en fem, sex dagar, tar han ofta sin yxa och försvinner, äfven om han 
skulle ha en dagspenning på ett par, tre kronor. Man får därför ständigt 
höra, att det skulle vara lättare att få skogsvård till stånd, blott det funnes 
tillgång på folk. Skog finnes det på kronans marker, och äfven på dessa 
yngre parker, som staten köpt in, och där skogskapitalet var hårdt åtgånget, 
börjar det finnas möjligheter till afkastning, sedan skogen fått hämta sig 
under ett antal år. Inom mitt distrikt finnes det till exempel en kronopark, 
Vassgården, som inköptes, när vår herr ordförande satt såsom generaldirek- 
tör, en park, som vi antagligen komma att besöka nästa sommar vid exkur- 
sionen till Alkvettern, i hvars närhet densamma ligger. Å denna park var 
allt gammalt skogskapital borta, när staten köpte skogen, men under årens 
lopp hade de unga och medelålders bestånden vuxit till sig, så att man nu 
kunnat börja taga ut afsevärda virkeskvantiteter hvarje år med skogens bestånd 
och med skogskapitalets höjande. Där är således den intensiva skötseln bör- 
jad, hvilket som exempel kan i förbigående nämnas. 
Det föreligger emellertid alltid svårighet att forcera byggandet af skogs- 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift, 1910. 27 
