454 NILS SCHAGER. 
ägare så mycket sämre, och detta verkar just ej uppmuntrande till skogs- 
vård. 
Som en egendomlighet kan nämnas, att sågverksägaren af här skild- 
rad cert, trots han i sågen behandlar och sedermera försäljer allt virke 
lika, vid rotinköpen i skogen instinktivt reagerar mot det fula och kvis- 
tiga virket. Som praxis i skogsaffärerna har därför mångenstädes in- 
smugit sig, att man skall sälja det vackra virket på rot och det dåliga 
upphugget i stockar, ty då betalar det sig lika bra, änskönt dess dåliga 
kvalité väl framgår af grenärren m. m. 
För att erhålla någon förbättring i nu skildrade missförhållanden 
synas endast två vägar vara att gå, nämligen dels att koncentrera såg- 
industrien i större verk med åtföljande bättre skötsel, och dels att bi- 
bringa de mindre sågverksägarna mera vetande. Den förra af dessa 
utvägar nödvändiggör flottning äfven i södra Sverige i betydligt större 
utsträckning än nu, hvilket torde möta motstånd från den vattenförbru- 
kande industriens sida; och hvad den senare möjligheten beträffar, så 
torde nog äfven den stöta på svårigheter tack vare den genomgående 
sidovördnad för vetande, som synes vara utmärkande för den s. k. prak- 
tiske skogsmannen. Det har heller ej varit min mening att komma med 
något reformförslag; saken har blott synts mig vara af den vikt, att den 
behöft ett offentligt påpekande. 
