INTRYCK FRÅN EN STUDIERESA I DANMARK. 465 
eller ibland ? eller 4. Äldre planteringar syntes ofta anlagda i förbandet 
3X6 fot (0,94 X 1,88 m.), hvaremot de numera mest använda förbanden äro 
3Xx4 eller 4X4 fot (0,94 X 1,25 eller 1,25 X 1,25 m.). Med undantag för 
magra sandhedar och exponerade lägen odlas granen hufvudsakligen i rena 
bestånd. Om dess afkastningsförmåga i Danmark får man en föreställning 
genom J. F. HANSENS erfarenhetstabell för gran, som reducerad till har och 
kbm. visar ungefär följande siffror (metersystemet är nämligen helt nyligen 
infördt i Danmark, hvarför alla beräkningar röra sig om tunnland och kbfot): 
IgE N) 
Efter gallringen Gallringsträd | =E174 
3 = 
OS a É ler 
a n | | [yr FINA SA [HERE Era | al 
arg 20 es sl] ER a SSR ER lenses 
oi SEN Sjö EST Bean SER ES fr 
Sd RN = FSS | rs RI Ge Ar 3 FN cn INS 
= [= = [BE RE 3 21 2)S 
— HS I — Ag I 
-ö | 
är st. | m cm. | kvm. | kbm. | st. kbm. | 2 I kbm. 
I I I 
I — 
| 
| 20.1 4,470] 8,3) 0,62 9,5 ;5| 162 | 2.640] 27 | 7.3 189 
30 | 2,720] 12,51 0,59 13 5;9'1. 264 I 157501 O4) 5521 328 
| 40 | 1.810] 16 | 9,57 16,7 | 39,8| 365 910 74 | 4501 439 
| | 
50 | 1,260] 19 | 0,5s5 | 20,6| 42,21 443 550) 91 | 33] 534 
I 2 
60 930] 21,5 | O,545 | 24,6! 44,5) 518 330 | 95 | 2,8) 613 
70 71Ol2315 | 054 28,7 | 45,9 | 579 | 220 | 104 | 245 | 683 
80 550| 25,2| O,535 | 32,8| 46,2| 645 160 | 115 | 2,2| 760 
| 90 450] 26,7| 0,53 36,8) 475, | 674 100 | 100 - 774 
Af tabellen framgår jämväl principerna för en rationell gallring i kul- 
turgranskogen. Bortsedt från virkesmassornas storlek m. m. skall det kan- 
ske förvåna en och annan svensk skogsman, att gallringarna, som börja redan 
vid 20 års ålder, enligt tabellen med 10 års mellanrum fullföljas under beståndets 
hela lifstid. I verkligheten komma de nog oftast ännu tätare, hvart s5:te år 
kanske. Somliga skogsmän (ex. Skovriderne FR. ANDERSEN, Giesegaard, MÖRK- 
HANSEN och K. H. Munprt) höllo före, att idealet nog vore, att hvart tredje 
år återkomma med gallringarna. Virkeskvaliteten ansågs ej förbättras af sva- 
gare gallringar, utan bäst genom täta kulturer, och granens ringa själfgall- 
ringsförmåga — spredningsevne — satte den i behof af dessa tätt återkom- 
mande och tidigt påbörjade gallringar. Redan vid 30 å 40 års ålder steg- 
ras gallringarnas styrka därhän, att man hugger — som man säger — så 
mycket beståndet förmår läka, d. v. s. så mycket som med ett fullt kronslut 
låter sig förena. Det var egentligen på Giesegaard och Raverhult, som jag 
af Skovriderna ANDERSEN och MÖRK-HANSEN förevisades välgallrade granskogar. 
Å flera andra platser åter voro nog gallringarna eftersatta i granbestånden 
— kanske af farhåga för Zrametes och jämväl äfven på grund af de korta 
omloppstider som användas. Det var emellertid intressant att se dessa gall- 
ringars utförande och deras verkan. Man gick ej här och inskränkte sig till 
uttagandet af undertryckta träd — s. k. svagare låggallring. Det ansågs 
mera värdefullt att ha kvar dessa träd, såframt de ej representerade något 
timmervärde. Deras betydelse för beståndet ansåg man ej så mycket vara 
Skogsvårdsföreningens tidskrift 1910. 30 
