Q 
NOTISER. 453 
gängliga medel mot ersättning af ofvannämnda för försöksundersökningen be- 
viljade anslag; viljande Vi framdeles på framställning af kommissionen anvisa 
de penningemedel i öfrigt, som för arbetets utförande må finnas erforderliga. 
Stockholms slott den 31 augusti 1910. 
GUSTAF. 
Arvid Taube. 
NOTISER. 
Donation för skogsplantering. Aflidne grosshandlaren C. F. Lilje- 
walch i Stockholm har till Gottlands län testamenterat ett belopp af 200,000 
kronor, hvaraf halfva räntan skall användas till befrämjande af skogskultur 
inom länet. 
Statens skogsförsöksanstalts lokal är numera flyttad till Nybrogatan 
28 B, 4 tr. Föreståndarens och botanistens mottagningstider äro som förut 
mellan kl. !/, 10—1"/, 11 förmiddagen. <Rikstelefoner 63 88 samt Östermalm 
7 67 (föreståndarens tjänsterum). 
Förslaget till ny iaktstadga och djurskyddsintresset. De svenska 
djurskyddsföreningarnas centralförbund framhåller i till pressen utsändt med- 
delande, att enligt det nya jaktstadgeförslaget skulle ingen som helst inskränk- 
ning komma att äga rum i fråga om bruket af de barbariska fångstmetoderna 
medelst sax, grop, snara och stock, ej heller i fråga om förgiftade lockbeten. 
Snarare skulle bruket af sådana fångstanstalter underlättas och göras bekvä- 
mare genom en del föreslagna moderniseringar i fråga om villkoren för deras 
användande. 
Då utläggning af sax för fångst af rofdjur torde vara den allmännaste 
af dessa fångstmetoder och därtill stadd i utbredning, och då jaktlagskom- 
mitterade i motiveringen själfva vitsorda det befogade i de anmärkningar, 
som från djurskyddsvänligt håll riktats mot dessa fångstredskap, och då vidare 
kommitterade därtill antyda, att de ingalunda anse dessa fångstredskap oum- 
bärliga annat än för landets nordligare delar, så har de svenska djurskydds- 
föreningarnas centralförbunds styrelse ansett sig böra fästa uppmärksamheten 
på att det oaktadt ingen som helst inskränkning i deras bruk af kommitte- 
rade föreslagits. / 
Centralförbundets styrelse vill betona, att det är ganska förklarligt, att 
den äldre (nuvarande) jaktstadgan icke tagit någon hänsyn till rofdjuren utan 
tillåtit så godt som hvilket barbari som helst gent emot sådana, enär själfva 
strafflagen lämnade skydd åt endast s. k. husdjur. 
Från och med år 1907 stadgar emellertid strafflagen straff för uppenbar 
grymhet äfven mot vilda djur, och det synes centralförbundet ovedersägligt, 
att de föreslagna bestämmelserna rörande de berörda fångstmetoderna stå i 
uppenbar strid mot strafflagens 18 kap. 16 $ i dess nuvarande lydelse: 
» Visar någon i behandling af djur uppenbar grymhet, straffes etc. 
För öfrigt torde såväl jägareskickligheten som jakttekniken hafva så ut- 
vecklats i våra dagar, att gamla tiders primitiva barbari bör kunna af jaktens 
utöfvare försakas. 
v 
