SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT. Re LOTO; 
Om befordrandet af en intensivare skogsvård 
i vårt land. 
Af G. KUYLENSTJERNA. 
Vid föreningens för skogsvård årsmöte den 4 april 1910 berördes 
bland annat frågan om hvilka riktlinjer vi böra följa för att få till stånd 
en intensivare skogsvård i vårt land. 
För statsskogarna rekommenderades revirens begränsning och kon- 
solidering, virkets upphuggning och första förädling genom skogsför- 
valtningens försorg samt utsträckt handlingsfrihet för revirförvaltarna. 
Jag vill här nedan söka framhålla några faktorer, hvilka äfven kunna 
bidraga till att skogen ger den ökade afkastning som önskas. 
Första villkoret är, att förvaltaren äger kännedom om samt en 
öppen blick för befintliga resurser och möjligheter att utnyttja desamma, 
utan att öfverafverkning sker. 
Organiserandet af arbetskraften är sedan första steget på vägen att 
afvinna skogarna den inkomst de böra lämna. 
Den arbetskraft, som på platsen finnes att tillgå eller kan anskaffas 
från omnejden, utgöres vanligen af å skogsägendomarna boende torpare 
och arrendatorer, och man måste försäkra sig om dessas arbete i den 
mån det erfordras för skogarnas skötsel. Redan då det blir fråga om 
huru detta skall ske, torde skilda meningar göra sig gällande. 
Af flera skäl kan man icke erhålla det önskade arbetet genom att 
sälja torp och arrendegårdar till egna hem. Ägarna till dessa torde 
nämligen i första hand söka utveckla sina ställen och låta skogsarbetet 
komma i andra hand. De skulle dessutom i vissa afseenden råka i en 
högst väsentligt sämre ställning som själfägande än som arrendatorer, 
då det ju icke kunde tänkas, att till dem försälja äfven delar af skogen, 
utan skulle de såsom själfägande köpa virke till såväl vedbrand som 
husens underhåll och nybyggnad. Lägenheterna kunna vidare icke göras 
så stora, att innehafvarna helt kunna lefva af jorden, ty då återstår ingen 
arbetskraft för skogen. Att äfven tilldela dem skog skulle med visshet 
i många fall vålla sköfling, och sålunda skulle det eftersträfvade målet, 
skogens vård, alldeles förfelas. 
(EX 
NN 
Skogsvårdsföreningens tidskrift, 1910. 
