492 G. KUYLENSTJERNA. 
svaras af tillgång på arbetare. Jorden och skogen kräfva båda arbets- 
kraft, men den till buds stående kraften är mången gång så ringa att 
den knappast räcker till för en rationell skötsel af jorden. Skogen 
får väl under vintrarna löst folk för timmerhuggning. Timmerkörning 
kommer då också väl till pass för jordbrukarna i trakten. Här är dock 
fråga om rationell vård, gallring, dikning, kolning, ja, gärna nyodlingar 
eller skogssådd på för skogsbörd tjänliga, men kala marker o. s. v. 
Sådana arbeten höra ännu till undantagen, åtminstone i den utsträckning, 
som är lönande. 
Huru tillvarataga de stora markägarna stat, skogs- och sågverks- 
bolag dessa möjligheter till beredande af utveckling och nya arbetstill- 
fällen? 
Jo, i lyckligaste fall underhållas de torp och gårdar, som våra för- 
fäder anlagt i skogarna. Endast i ytterst sällsynta fall, och då mesta- 
dels å statens mark, har något nytt skogsarbetarehem uppstått. De nya 
egna hemmen hafva i stort sedt, och det med rätta, förlagts till mera 
befolkade och odlade trakter. Skogarna vänta ännu flerstädes på den 
arbetskraft, som ej blott sköflar. 
För det folk som födes och växer upp i skogarna beredes så godt 
som inga ökade möjligheter att i skogarna vinna sin utkomst. På skogs- 
torpet kan väl ez son efterträda fadern, men hvart skola alla de andra 
barnen taga vägen? Till industrien — hvars utöfvare torde rekrytera 
sig själfva — eller till andra yrken — som i stort också göra samma- 
ledes? Återstår då emigrationen! 
Byggnadsverksamheten på landsbygden och särskildt i skogarna 
inskränkes som redan nämnts till underhåll af från fäderna ärfda ställen, 
och folkökningen är proportionsvis större i städerna än på landet. Lands- 
bygden, råvarornas producent i stort, får nöja sig med samma arbets- 
kraft som förr, under det att städernas invånare, konsumenterna, ökas. 
Här föreligger ett storartadt arbete till utjämnande af denna stock- 
ning af befolkningen i städerna och de större samhällena. Hvad som 
för- det ändamålet kan göras i skogarna, är anläggandet af för skogs- 
skötseln nödiga torp samt styckandet af allt för stora arrendegårdar i 
mindre, så att skogarna, odlingsmarkerna och öfriga naturtillgångar få 
den arbetskraft de behöfva. Krafvet härpå blir allt större i den mån 
skogsskötseln går framåt. 
Uppbyggandet af skogstorp är emellertid ingen patentmedicin, som 
genast och ofelbart afhjälper alla skogshushållningens krämpor. 
Skogshushållningens ändamål synes mig städse vara att kontinuer- 
ligt bringa landet så mycket som möjligt af penningar eller penningars 
värde. Vid hvarje åtgärd, som företages till skogsskötselns främjande, 
