SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS 1IDSKRIFT 1010, H: TI2: 
Några ord om flottningsförhållanden, som upp- 
komma vid vattendrags reglering. 
Af J. A. MELKERSON, 
Att regleringen af vattenståndet i en sjö ej kan undgå att inverka 
på fottningsförhållandena i densamma, torde vara tydligt enbart däraf, 
att afsikten med dämningen är att tillvarataga eljest bortrinnande vatten- 
massor. Dessa utsläppas därpå i jämna mängder under en längre tid 
än den de förut behöft för att afrinna ur sjön. Den häraf förorsakade 
jämnare vattenmängden i nedanför varande vattendrag gynnar gifvetvis 
flottningen, som i denna del erhåller en tids längre flottningsvatten än 
förut, en fördel, som i de flesta vattendrag äfven behöfver utnyttjas af 
de flottande. Gifvetvis måste dock den efter regleringen framrinnande 
vattenmängden vara så stor, att den är fullt tillräcklig för flottningen. 
Eljest kan flottgodset på grunda och breda ställen i älfven hejdas af för 
grundt vatten. Bommars och ledkistors plats och djupet af sprängningar 
äro nämligen i de flesta fall bestämda med hänsyn till vanligt lågt 
medelvattenstånd, ej till lägre sådant. Skulle den efter regleringen 
framsläppta industriella vattenmängden sammanfalla med lämpligt flott- 
ningsvatten, är ju allt godt och väl. Understiger den förstnämnda 
den för flottningen lämpliga, så erfordras nya flottledsarbeten. 
Inom själfva dämningsområdet uppkommer den fördelen, att det 
efter regleringen mera konstanta vattenståndet i sjön underlättar den 
s. k. landrensningen, i det att löskommet flottgods ej så lätt blir upp- 
torkadt på land. En annan, till synes ödesdiger följd af regleringen in- 
träder inom dämningsområdet i de fall, där förut sjöar med olika vatten- 
stånd efter regleringen fått sina ytor sammanfallande. 
Där den i sådana fall om ock ringa vattenhastigheten före regle- 
ringen utnyttjats till virkesskiljning, kan skiljningen nämligen ej försiggå 
på det gamla sättet, sedan sjöarnas ytor sammanfallit. 
Ett exempel härpå må anföras. 
Då för åtskilliga år sedan frågan om Siljans reglering kom på tal, 
framstod genast för flottningsteknikern de svårigheter, som därvid skulle 
uppstå för flottgodsets skiljning vid Mora-Noret, belägen som platsen 
