SVENSKA SKOr.ARNES HISIORIA. 



17 



liar jämväl varit fallet med maiif^a andra växter. l?jörken och tallen ha 

 ^ätt åtminstone 150 — 200 m. högre upp på våra fjälls sidor än I. n.' 

 mänt^^a iriid, buskar och örter, såsom lind, lönn, alm, hassel m. fl.; 

 ha en L;an<.^ haft större utbrednin.n mot norr. Det kan numera 

 anses fastslaget, att förklaringen harpa iu- att S()ka i forna somrars 

 större länj^d och höure medeltem|)eratur. Cienom en noj^grann detalj- 

 studie öfvcr hasselns forna utbrednin»; har jaj4 kunnat vi.sa, att 



Kig. 4. /lokens (Fagus silvatica^ utbreiliiing i Europa; det med brunt markerade området. 

 (Efter Driide, med rättelse för Skandinavien efter AUi. Nilsson.) 



denna birske inom \'ärmland, 1 )alarnc och Norrland upp till Jämtland och 

 Västerbotten \arit utbredd öfver ett område af omkring 84,000 kvkni. 

 yt\idd, där den nu alldeles eller i det allra närmaste saknas. Då detta 

 mots\ ärar hela S\ealands storlek, inses lätt att förskjutningen i artens ut- 

 bredning varit mycket betydande. Det har ock lyckats att med ganska 

 stor säkerhet och noggrannhet bestämma, huru mycket temperaturen 



' För alla. äfven de obetydligaste meddelanden om fynd af trädlämningar inom våra 

 fjälUrakter utanför de nuvarande gränserna, är förf., hvars adress är Statens Skogs/Jrsötianstalt, 

 Stockholm, synnerligen tacksam. 



Sko^svinis/tfnniugins 'lidskri/t d(}Oj, 2 



