I JM roKRLÄGUNING AF KÖRSUMPAD SKOGSMARK. 



i7 



\'i(l [)laiilaggnin}4 af ett torrläggningsföretag å försumpad skogsmark 

 l)()i- man söka vinna utredning oin orsaken till försumimingen. I all- 

 mänhcl lälcr detta sig göra utan \itlare svårighet, ehuru sä ej är för- 

 hallruidet öf\erallt. Utm\-nna nijrmarkerna till sjöar eller spakvatten i 

 äar eller älf\ar, som iirligen flöda öfver, är ju frågan klar. Vattnet 

 tr)'ckes däi' in och k\arh;illes af myren eller mossen. ]'örsta åtgärden 

 blir i t\- fall att förhindra öfversvämningarne genom att sänka sjön eller 

 fordjupa \aUendragets strömfåra. Mångenstädes beror försumpningen 

 iitei' däraf, all endast en mindie bäck med tillflöde från närmare eller 

 ijärmaie höjder träffar en jämn terräng och öfversilar denna. Så små- 



J5-ai*iy giall a fursiimiiaj mark. 



ningom tilltäp])es det svaga afloppet af vattenväxter, luilka i nästan 

 bestämd ordning infinna sig och efter tillväxt bilda en mosse eller en 

 myr. På andra ställen kunna skålformiga fördju[)ningar i marken för- 

 orsaka bildandet af föisumpade områden. Uppkomsten af våra betyd- 

 ligare m)'r- och mossmarker torde dock ej kunna tillskrifvas uteslutande 

 det lokala läget, utan hafva säkerligen äfven sin grund i förutvarande 

 klimatförhållanden. Men om årtusenden somligstädes förrunnit sedan den 

 för-sta vattcnstagnätionen inträffade och frän sjö öfvergick till mosse, lider 

 det ej något t\if\el att f<)rsimi|)ning kan efter skogsafverkning fortskrida 

 mvcket raskt, så att en half miuiniskoakler är tillräcklig för att i detta'hän- 

 sccnde ställvis onid.uia skogslandskapet. Vi hade tillfälle att för ett par är 



