32 J. o. AF ZKLLEN. 



I .1 — 45° 13,0 kbm., 



I : 0-75 ■- 53°!io' 10,5 



I : 0,50 —63°, 30' 8,0 » 



I : 0,25 — 76° 5-5 » 



Häraf framgår, att mer än dubbelt sä stor kubikmassa uppkastas 

 \id en slänt af i : i mot \id i : 0.2--,. Då kostnaderna i det närmaste 

 stiga proportionellt med de up]:)gräfda massorna, inses lätt fördelen af 

 att, där så låter sig göra, an\'ända en svag lutning ä graf\äggarne. 

 Många afdikningsföretag komma härigenom till utförande, som i annat 

 fall slopats såsom alltför kostsamma. För större djup af grafvarne måste 

 bottenbredden i allmänhet ökas, men detta är i all synnerhet nödvän- 

 digt, då mindre slänt användes. Den uppkastade massan, som i vanliga 

 fall bör uppläggas minst 30 cm. från grafkanten och genomgräfvas på 

 Inar 20 m., därvid rännor i marken om ett spadblads djup mångenstä- 

 des äro erforderliga, bör vid s\'agare lutning å grafväggarne kastas minst 

 60 cm. från grafkanterna. Oförmultnad hvitmossa, som uppgräfves, 

 blir dock föga besvärande såsom dikesjord, då densamma efter torkning 

 är synnerligen lätt och efter 3 å 4 är nästan försvinner. 



Helst bör dikestorfven flottas bort, där sä är möjligt. Betingelserna 

 härför äro, att \atten uti tjärnar, sjöar eller bäckar finnes att upp- 

 dämma ofvanför afdikningssystemet samt att fallet frän detta är godt. En 

 primitiv damm lägges vid tjärnen eller i bäcken och förses med drag- 

 lucka eller lösa bräder, som kunna borttagas för att påsläppa vattnet. 

 Grafven upptages nu nedifrån och uppåt med minskadt djup mot vatten- 

 behållaren. Här\id kastas en del af torfven nedåt i den upptagna graf- 

 vens botten, och grafväggarne göras till en början nästan lodräta. Vatten 

 påsläppes därefter, och torfven flyter med detta bort ur grafven till 

 nedanför lågt belägna områden. Sedan dämning ånyo verkställts, full- 

 foljes gräfningen med nedschaktning af grafväggarne till bestämd doce- 

 ring, genom ökande af djupet och fortsatt gräfning mot vattenbehållaren, 

 (jenom ny påsläppning af vatten bortflottas torfven ånyo o. s. v. Med 

 dylik torfflottning bespares betydlig arbetskraft, minst 10 å 15 X> ehuru 

 dikningsarbetarne ej gärna vilja erkänna detta. 



Under vissa förhållanden kan det vara nödvändigt att, i syfte att 

 bibehålla tillgång af dricksxatten för beteskreaturen, uti någon hufvud- 

 graf eller vid något källsprång under grafbottnens nivå anbringa en 

 vattenbehållare, som äfven under den torraste delen af sommaren ej 

 sviker. En sådan brunn bör ej göras med tvärbranta väggar. Till den- 

 samma bör genom nedschaktning af grafvens väggar åstadkommas lämp- 

 liga vägar för kreaturens nedgång. Såväl i T\'skland som i Norge till- 



