68 FRÄN 1903 ARS RIKSDAG. 



året. Genom att använda 900,000 ton torf om året i stället för ved, mot- 

 svarande halfva vedkonsumtionen, skulle alltså äterväxt och afverkning af 

 skogen gä ihop, en fördel som är lika beaktansvärd som en minskad utgift 

 för stenkol. 



Skogen är för värdefull att i våra dagar brännas upp. Vi skola belysa 

 detta med ett exempel. Om endast 1,5 millioner kubikmeter granved — så 

 mycket brännas säkert upp i vårt land — användes till pappersmassa, skulle 

 däraf erhållas cirka 375,000 ton mera pr år än nu, motsvarande enligt medel- 

 värdet för kemisk och mekanisk torr massa med nu gällande pris cirka 35 

 millioner kronor pr år. 



Äfven träkol skulle, såsom erfarenheten visat, i mänga fall kunna ersättas 

 af torfkol, — erfarenheten från Tyskland och Ryssland bevisar detta — och 

 torfkol kunna numera beredas billigare än träkol och därigenom ytterligare 

 skogsbesparing uppstå. 



Åtgärder med anledning af den nya tyska tulltariffen. 



Hr J. S. F. Stephcns och 32 ledamöter af första kammaren samt hr Hugo 

 Hanuiumkölil och I 2 ledamöter af andra kammaren hemställa, hvarvid i motiven 

 omnämnes att är 1901 exporterades till Tyskland byggnads- och slöjdvirke, 

 snickeriarbeten, cellulosa och slipad trämassa för 32,2 millioner riksmark, 



att Riksdagen ville i skrifvelse till Kungl. Maj:t anhålla, det Kungl. Maj:t, 

 efter verkställd utredning i ämnet, täcktes taga under öfvervägande, hvilka 

 åtgärder som kunna vidtagas för att i miijligaste män mildra de olägenheter, 

 hvilka skulle komma att förorsakas Sveriges näringar genom de nyligen be- 

 slutade förhöjda tyska tullsatserna, och sä snart ske kan, helst redan inne- 

 varande år, till Riksdagen göra den framställning i ämnet, hvartill omständig- 

 heterna kunna föranleda. 



Förbud för bolag att förvärfva fast egendom 



Hr 1). Persson i Tallberg hemställer med instämmande af 35 ledamöter 

 af andra kammaren, 



att Riksdagen ville, i anslutning till hvad Norrlandskommittén hos Kungl. 

 Maj:t föreslagit, för sin del antaga följande 



» Lag 



angående förbud i vissa fall för bolag och förening för ekonomisk verksamhet 

 att förvärfva fast egendom. 



Bolag eller förening för ekonomisk verksamhet må ej förvärfva fast egen- 

 dom å landet inom Norrbottens, Västerbottens, Västernorrlands, Jämtlands 

 eller Gäfleborgs län eller inom Nedan-Siljans, Ofvan-Siljans och Väster-Dalar- 

 nes fögderier eller Envikens och Svärdsjö socknar i Falu fögderi af Koppar- 

 bergs län, där ej Konungen för visst fall därtill lämnar tillstånd. 



Hvad sålunda är stadgadt gälle dock ej, när fråga är allenast om tomt, 

 upplagsplats eller annat dylikt område, hvilket erfordras för bolagets eller 

 föreningens omedelbarna verksamhet, eller om stenbrott, grustag, lertäkt, torf- 

 mosse, vattenfall, fiske eller annan dylik lägenhet, och ej heller i det fall, att 

 egendom förvärfvas från bolag eller förening, som nyss är sagd. 



