OM UrPDRAGNING AF TALLPLANTOR. 



107 



ocli med sa fiodif;! som de olVcr luitvud ta^cl utan användande af göd- 

 ningsämnen kunna uppdragas i en plantskola. I tvä pä hvarandra föl- 

 jando är gåfvo de båda försöksscrierna detta resultat med all önskvärd 

 tydligiicl. Plantorna växte kraftigast i torfven (b), mindre bra i muUen 

 (c), sämre i blysanden (d) och sämst i den gula sanden. Tallplan- 

 tornas niedclliöjd, mätt frän marken till barrens öfversta spets, visade 

 si<r vara: 



Vid försöket 1900 — 1901: 

 vid slutet af första Sret (i-Srig planta') 

 -> » » andra » (2- » ^ ) 



Vid försöket 1901 : 

 vid slutet af första Sret (l-årig planta) 



l)c längre fram omtalade fcirsöken i blandad jord be.styrkte äf\en 

 det oförmodade resultatet, att torfven befordrar plantornas växtlighet. 



A sid. 108, 109 förekomma fotografi.ska afbildningar öfver ett urval 

 försökslädor \id slutet af andra året. I""ör.st synes på fig. 2 a och 2 b den 

 l)åfallande stora skillnaden mellan de i torf och i gul mineralsand växande 

 plantorna, l^äda lådorna hafva blifvit besådda samma dag och sedan 

 statt uniler fullkomligt lika förhållanden. Den största höjden på torf- 

 jordsplantorna steg till 23 cm. och var i medeltalet 15 cm., medan den 

 högsta sandjordsplantan blott \ar 8 cm. och medelhöjden uppgick ej till 

 mer än 4,3 cm. I ringa antal voro äfvcn inblandade några granar och 

 larkar, hvilka vi.sade liknande och påfallande skiljaktigheter. Den högsta 

 granen ä torf \ar 14 cm. och den högsta i den gula sanden enda.st 7 

 cm.; den högsta lärken i torfven var ända till 52 cm. hög, medan den 

 högsta i sanden endast uppnådde 1 8 cin. ' 



Betrakta vi så fig. 3 a, b och c finna vi tre försökslådor bredvid 

 hvarandra. Till vänster (3 a) .synes samma låda med gul sand som å 

 fig. 2 a, medan ladan till höger (3 c) är fylld med mull. Plantorna i den 

 sista lådan äro ganska ansenliga, men dock mindre än torfjordsplantorna 

 (fig. 2 b), hvilket särskildt framgår af förut lämnade tabell. Den mellersta 



• Å kronoparken Tönnersjöheden i Halland har undertecknad iakttagit något liknande, 

 ehuru mätning af plantorna därstädes ej företagits. A t. ex. platser närmast mossar, som 

 \arit använda såsom torftorkningsplatser, äro de unga skogsplantorna, särskildt granarna, 

 mycket större och kraftigare än sina syskon på samma mark, där ej torf torkats. Torfvet 

 liar där således synliarligen tjänat som gödningsämne. 



