I l8 WILH. EKMAN. 



bildningen gjort sig gällande, emedan ytan blir alltför stor. Törebild- 

 ningen går ganska sakta, beroende på sårets storlek. I allmänhet torde 

 det dröja en tid af bortåt två år, innan törebildningen blir på ett iögon- 

 fallande sätt framträdande, och långt innan två år har ju virket börjat 

 blåna. Af denna orsak ser man aldrig vanligt sågtimmer med töre- 

 bildning orsakad på nu omnämnda sätt. Den del af trädet, som längst 

 motstår förruttnelsen, eller kärnveden, kan också efter fällningen, och 

 sedan splinten förmultnat, erhålla törebildning, men i allmänhet är denna 

 på grund af urlakning ganska obetydlig. Då de nedre partierna af trä- 

 den äro hartsrikare, uppstår i dessa större grad af töreutveckling än i de 

 öfre, t. ex. törestubbar. 



Af nu framhållna skäl torde det vara klart, att om impregnering 

 genom törebildning skall lyckas, bör denna framlockas å växande träd, 

 där tillväxten senare åren varit god (årsringarnas bredd böra ej gärna 

 understiga 0,25 mm.). Trädens ålder spelar då ingen roll. Vid de gjorda 

 försöken har törebildning erhållits såväl ä träd som varit relativt unga, 

 50 år, med en diameter af c:a 15 cm., som upp till 150-åriga träd om c;a 

 40 cm. vid brösthöjd. Medelålders fritt växande träd om 60 — 100 år 

 ha lämnat det bästa resultat. 



Genast torde påpekas, att dylik barkning ej är något så särdes nytt 

 här i Sverige. På 1600-talet var det ännu i Finland brukliga sättet att 

 barka (kåta) tallar här ganska vanligt för att erhålla råmaterial vid tjär- 

 bränning, som på den tiden allmänt idkades. Dåtida författare tillskrifva 

 dylikt virke en otrolig varaktighet. För c:a 20 är sedan har ock genom 

 byråchefen J. O. af Zellén vid Söderfors virke barkats för att användas 

 som sleepers. 



De försök, som nu föreligga, ha utförts å Lesjöfors' Aktiebolags skogar 

 i Värmland. Afsikten med desamma var att erhålla lämpligt virke till 

 en telefonledning, hvarjämte några träd aibilades som prof till sleepers. 

 Försöken gjordes på 60 — loo-åriga tall-öfverståndare, hvaraf en del hel- 

 barkades och andra förseddes med olika antal barkränder så högt som 

 en karl kunde nå. Då stolparna endast röta i jordbandet, behöfver bark- 

 ningen endast göras 2 m. högt. Erfordras högre barkning, torde denna 

 lätt kunna göras med en lång risknif A några träd gjordes horison- 

 tala inhugg vid deras bas. Barkningen gjordes på våren före saftiden. 



De träd, som helbarkats, växte i flera år, men under senaste året ha 

 några börjat skatta åt förgängelsen. I dessa träd utvecklades nog ganska 

 stor kvantitet töre, men då splinten ännu var vattenledande, ehuru i 

 nedsatt grad, förekom törebildningen mest i trädens inre partier. I 

 splinten däremot syntes ej så stora märken af densamma. Här och 

 hvar hade splinten också börjat angripas af blåyta. Med afseende på 



