KONTROLL ÖFVER AFVERKNINGEN Ä PRIVATSKOGARNA. 1 23 



föriullint^. Afr;ills])roccntcn ar alltsä i nedgående. Betydelsen häiaf inser 

 m.ui till fulKi, (lä denna procent för norra delarna af landet beräknats 

 ujipt^a till 40 % mot 5 % i södra Sverige. Slutligen må man ej heller 

 förglömma, alt sparsamhetcn ökas rörande »husbchofsvirket)', d. v. s. 

 landets eget beliof af \iikc. Lik\äl ökas behofvet af byggnadsvirke med 

 befolkningens stigande antal, i den mån stenhus icke få ersätta trähusen. 

 Men \irkc besparas genom en ökad användning af bränslesurrogat, såsom 

 torf ni. m., våra naturliga kraftkällors (vattenfallens) användning i stället 

 för ångmaskiner o. s. v. 



Men trots allt detta rufvar öfver oss faran for ett nödtvunget ned- 

 gående af den exporterade virkesmassan. Detta motsedda nedgående 

 står i direkt samband med öfverafverkningen å landets privatskogar. 

 Denna öfveraf\'orkning \'it.sordas allmänt af skogstjänstemännen i deras 

 yttranden till skogskommittén. Och en därmed öfverensstämmande åsikt 

 uttalades den 2 april 1894 af direktören för skogsinstitutet uti ett före- 

 drag, som af honom hölls i landtbruksakademien, berörande skogsafverk- 

 ningen i Norrland. Öfverafverkningen vitsordas jämväl af grosshandlaren 

 I""rans Kcmjje, h\'ilken j)å detta område anses äga en betydande erfa- 

 renhet. Han uttalade nämligen i sin afhandling om den norrländska 

 skogsfrågan sid. 129 den farhågan att, därest afverkningen får fortgå 

 på sanuna sätt som hittills, så finnas om 20 år knappast halfva antalet 

 kvar af 150 å 200 nuvarande sågverk. Uti Ekonomisk Tidskrift yttrar 

 öfverjägmästaren Fredenberg farhåga, för att virkesexporten redan inom 

 10 år härefter måste i följd af öfverafverkningen hafva högst betydligt 

 sjunkit. 



De mest betydande i)ri\at.skogarna åtminstone i norra Sverige dispo- 

 neras under viss tid eller såsom evärdlig egendom af bolag utan per- 

 sonlig ansvarighet. Aktieägarne i dessa bolag söka af helt naturliga 

 skäl bereda sig stör.sta möjliga inkomst af sin egendom, hvilket bland 

 annat framkallar ett aktiejobbcri och en rörlighet i äganderätten till 

 aktierna, hvilken man hittills icke kunnat ana. På samma .sätt förhåller 

 det sig med de obligationer, genom hvilkas försäljning mänga bolag 

 skaffat sig rörelsekapital. Stundom stå dessa försäljningar i samband 

 med en alltför stor kredit i forhållande till bolagens tillgångar. Dessa 

 tillgångar äro nämligen icke underkastade kontroll. De bestå till öfver- 

 vägande del af timmerförrådet i skogarna, hvilket genom öfverafverk- 

 ning kan utan aktieägarnes vetskap nedbringas till en obetydlighet. Be- 

 röf\ade timmcrförrådct, hafva egendomarna så ringa värde, att en in- 

 teckningshafxare har liten eller ingen utsikt att få valuta för sin fordran 

 vid en eventuel försäljning af egendomen; att aktiernas värde under 

 sådana förhållanden skall blifva illu.soriskt, torde vara mer än klart äfven 



